2 
af en ovanlig blandning af nord- och svdväxler, afhvilka 
sednare många blott tillhöra Sverges sydligare delar, t. ei. 
Cichorium Intybus , Carduus acanthoides, llieracium 'pratense 
et incisum , Gatium silvestre , Dracocephalum Ruyschiana, 
Thymus Chamædrys, Batlota ruderatis , Verbascum thapsi- 
forme et collinum, Statice bahusiensis , Ilaloscias scoticum, 
Pulsatilla pratensis , dnemowe ranunculoides, Senebier a Co- 
ronopus, Cerastium arven se , Coloneaster nigra *), ricta pi*5i- 
formis , Ononis campestris et repens , Euphorbia palustris, 
Sturmia Lceselii , Cypripedium Calceolus , Carex silvatica , pa- 
ludosa, divulsa , Calamagrostis acutiflora, Aspidium aculea¬ 
tum et cristatum, m. fl., — blandade uied Mulgedium al- 
pinum, Hieracium aurantiacum et prenanthoides, Gallum 
trifidum et triflorum, Echinospermum deflexum, Polemonium 
coeruleum , Ranunculus aconitifolius, ,4c*om7wm septentrionale , 
Ffo/a umbrosa et montana, Sagina saxatilis, Saxifraga 
adseendens, Epilobium alpinum , Potentilla alpestris, Alche- 
milla alpina , £a/tä? phylicifolia, glauca et limosa , Carex 
lævirostris , livida , vaginata, Buxbaumii, microstachya , t?*7t- 
/is et loliacea , Poa alpina, Phleum alpinum, Woodsia hy - 
perborea, Asplenium viride , Aspidium Lonchitis , Cyslopteris 
montana, m. fl. 
Denna ovanliga omvexling i vegetation inom ett så 
obetydligt område ådagalågger tydligen det förenade infly¬ 
tandet af traktens nordliga läge oeb gynsamma geologiska 
bildning. Att denna sednare likväl betvder vida mer än 
några graders nordligare eller sydligare läge, visar sig 
klart vid jemförelsen mellan Iveune, vid samma hafsbasin 
ocb under samma yttre inflytande belägna flor-områden, 
t. ex. Christianias och Götheborgs. Da del förra räknar 
öfver 800 arter, eger det sednare, ehuru beläget 214 
grad sydligare, men bestående af en torftig urformation, 
blott 750. Och likväl är olikheten rnellan dessa floror 
långt större än siffrorna antyda, enär de blott ega omkr. 
600 arter gemensamma. De öfriga, för livardera floran 
*) Coton. nigra skiljes lätt, äfyen i blommande tillstånd, från 
Coton. vulgaris genom resligare växt, större och vid basen trubbigare 
blad, som ofvan aro mera glänsande och under mindre hvitludna, 
samt flerblommigare klasar med längre blomskaft (1 å 2 gånger längre 
än frukten. Hos Cot. vulg. äro de af fruktens längd eller kortare än 
densamma). 
