il 
5-nervia, sub apice et margine (flavo-) hyalino 
viridi-violaeea, infra medium carina et margine 
crispo-villosa, superne scabriuscula; palea superior 
margine scabra. — Flores sæpius vivipari. 
A Poa cenis ea, cujus formas depauperatas quo¬ 
dammodo refert, rhizomate stolonibusque brevius re¬ 
pentibus, nodis culmi lectis, foliis angustioribus ligu¬ 
lisque laceris longioribus, panicula semper stricta et 
angustata, spiculis lanceolatis, glumis scabriusculis dif¬ 
fert. A Poa laxa, cui similior, differt herba multo 
rigidiore, radice repente, foliis involutis strictis sæpe 
glaucescenlibus, magis numerosis (3—5, nec ut in 
Poa laxa sæpius 2), panicula magis contracta semper 
stricta, spiculis lanceolatis augustioribus, e. s. p. 
Den allmännare iakttagelsen, att låglandsväxter mer 
och mer hopkrympa och förminskas, ju högre de stiga 
på fjellen, har man velat tillämpa på Carex pulla och 
rotundata , påstående dem endast vara sådana förkrymta 
fjellformer af Carex vesicaria och ampullacea . Ehuru detta 
fjellnaturens inflytande ar omisskänneligt på en stor del 
växter, anser jag det svårligen kunna tillämpas på ofvan— 
nämnde Carices. Vid Kongsvold och flerestädes på Dovre 
förekommo ofta i samma kärr Carex vesicaria- alpigena 
och C. pulla , utan att någon slags öfvergång dem emellan 
kunde förmärkas. Tvärtom voro de båda alltid distincta 
och lätt skiljbara. Huruvida C. ampullacea på fjellen öf— 
vergår till C. rotundata, derom eger jag ingen erfarenhet, 
enär jag aldrig anträffade den sednare på Norska fjellen, 
ehuru den förra derstädes ingalunda är sällsynt. Märk¬ 
värdigt vore om densamma blott på Lappska fjellen vore 
underkastad denna transformation! Lika litet synes ofvan 
anförda lag kunna tillämpas på Carex rigida, af hvilken 
Hr Moe och jag anträffade i stor mängd dess s. k. forma 
inferalpina särdeles luxurierande vid gräusen för de större 
pilbuskarna (S. glauca, lanata), straxt nedom de eviga snö- 
drifvorna på Nystuehöe. — En äfven derstädes förekom¬ 
mande form af Carex vesicaria må i korthet omnämnas, 
emedan den så betydligt afviker från hufvudtypen, att den 
blifvit nästan oigenkänlig. A Carice vesicaria differt: cul¬ 
mis stolonibusque erectis humilioribus cæspitose* adgregatis, 
