55 
Blitum virgatum: Bredaryds socken, Håkanstorp. 
Betula nana: Södra Wesibo härad, ymnig; Lannaskede 
Brunn. 
3* Om miir g stråtames uppftomst 9 af Forstrådet 
JO:r Tit. Härlig. 
Uli Botan. Zeilung N:o 15 for 1855 forekommer 
under ofvanstående tilel en afhandling, hvilken förljenar 
atl blifva bekant för Botaniska Notisernas läsare. Den 
meddelas derföre i sin helhet. 
Med »märgstråle» forstår man i allmänhet livarje cell- 
väf bos dikolyledonerna, som ligger mellan tvenne sär- 
skildta kärlknippen, alltså äfven den i knoppens eller det 
växande skottets spets under nämnda förhållande befint¬ 
liga. Förr gick man ändå längre och antog, att märg— 
strålarne uppkommo genom en blott hoptryckning af den 
kärlknippena ursprungligen åtskiljande parenkymatiska cell- 
väf, så att de voro intet annat än fortsättningar af och 
föreningar mellan märg och bark emellan kärlknippena, 
en åsigt, hvilken just namnet märgstråle har att tacka för 
sin uppkomst. 
Om man ej vill förblanda alldeles olikartade saker, 
så måste man först göra skilnad mellan cambial-cellväf- 
ven och de verkliga märgstrålarne. 
Bland våra vedväxter äro knopparne af Pinus och 
Fagus företrädesvis passande till undersökningar i denna 
riktning genom den ovanligt långt framskridande utveck¬ 
lingen af plumula, d. ä. den del af vinterknoppen, som 
nästa år utbildas till ett nytt skott. Icke blott alla late- 
rala blad- och knoppbildningar hos nästa års skott, utan 
äfven början till deltas terminalknopp kunna redan bär 
med säkerhet igenfinnas. Bland arterna af Pinus-slägtet 
är det isynnerhet P. austriaca , som genom den ovanliga 
storleken hos knopparne af unga, kraftiga plantor, lemnar 
de flesta upplysningar, hvarföre jag i det följande har 
fästat det mesta afseendel på denna. 
Borttager man från vinterknoppen af P. austriaca 
alla fjäll, blad och knoppar, låter plumulan torka och 
