87 
kant qller endast få inom li varje fröhus omgifna af en 
mycket smal, torrhinnig, blekt brunaktig kant. 
Denna art stär nästan midt emellan Lepigonum ma- 
rinum Wahlb. och L. salinum Fr. Från den förra, hvars 
starka växt den eger, skiljer den sig genom kortare, 
mera uppräla och mörkare sljelkar, hälften eller en 
tredjedel kortare och aldrig nedböjda blomskaft, samt 
vanligen hinnkantlösa frön; från den sednare genom den 
tjocka och minst tvååriga roten, tjockare och mera fasta 
stjelkar, de halflrinda bladen och nästan bladlösa blom¬ 
ställningen (liknande den hos L, marinnm) äfvensom 
genom fröhusets storlek. Från båda skiljer den sig ge¬ 
nom sin tätblommigare och mera sammandragna blom¬ 
ställning, sina kortare och mera uppräta blomskaft och 
den mycket smala hinnkanten omkring fröen, hvilken på 
L. salinum (åtminstone på exemplar från hafskusten nära 
Gefle) är lika bred, som på fröen hos L. marinum. På 
grund af allt detta har Magister Lönnroth ansett sig 
böra framställa L. fasciculare såsom en egen art, hyl¬ 
lande den åsigten, att det är bättre att såsom arter 
skilja väl urskiljbara former, än att uppställa dem under 
andra, förr bekanta arter, till hvilka de dock möjligen 
icke höra, och hvarigenom händer, att de mindre lätt 
falla i ögonen och den redan allt för mycket intrasslade 
synonymien skulle ännu mera invecklas. - Äfven förtjenar 
anmärkas, att Lepigonum marinum aldrig är funnen vid 
Östersjön. 
(Artens beskrifning är tagen ur Mag. Lönnroths »Ob¬ 
servationes criticæ plantas suecicas illustrantes.») 
Tortula paludosa Ilook. & Grev. 
Stjelkarne tält tufvade , utdragna , greniga , jemntop - 
pade; bladen lancettlika, tillspetsade , köladt rännformiga , 
med platt och mot spetsen nästan omärkligt småt andad 
kant , i sjelfva spetsen försvinnande nerv, i torrt tillstånd 
nästan uppräta och något vridna , i fuktigt utstående , 
stundom utspärrade; perichcetialbladen omslidande; blom - 
