119 
åsigt. Hos Monocolyledonernas underjordiska köttiga slam¬ 
mar finnes oftast en bred region utanför cambialregionen, 
som genom bristen på kärlknippen redan för blotta ögat 
är tydligen skild ifrån den inre, af kärlknippen uppfyllda 
delen *). Men hos en del Monocotyledoner t. ex. Gräs, 
Scitamineer, Bromeliaceer, Palmer o. s. v. utgå särskdta 
kärlknippen på cambiallagrets yltre sida. Dessa kärlknip¬ 
pen utmärka sig stundom derigenom, att de beslå nästan 
endast af prosenchymceller. Hos de flesta äro de af 
svagare diameter än de inre; bos andra t. ex. Sabal 
Adansoni äro de tydligen gröfre än de på insidan af cam- 
biallagret närmast periferien gående. Jag har trott mig 
finna, att dessa yttre kärlknippen ingå i bladen och bilda 
der de kärlsträngar, som gå på bladets yttre sida, då de 
från cambiallagrets inre kommande utgå till bladens inre 
nerver. 
Man bar biltills allmänt, om jag icke misstager mig, 
utgått ifrån den åsigt, alt kärlknippena bos Monocotyle- 
donerna voro ursprungligen och så all säga typiskt spridda 
i stammen, och att del endast var tillfälligtvis eller kanske 
i en sednare period som de stundom genom några tjock- 
väggiga parenchymceller förenades till ett kretsformigt 
lager. Hos Dicolyledonerna deremot voro kärlknippena 
ursprungligen ställda i en krets. Då man nu jemfört de 
förras kärlknippen med de sednares, och då cambialcel— 
lerna hos de förra antagits vara de så kallade vasa pro¬ 
pria, som äro inneslutna inom kärlknippel, men cambial— 
lagret hos Dicolyledonerna ansetts uppkomma genom sam¬ 
mansmältningen af de särskilta i krans ställda kärlknip¬ 
penas vasa propria, så har det varit naturligt, att man 
*) Hos vissa monocotyledona köttiga stammar (t. ex. hos Hypoxis) 
finnas uti den äldre delen af barklagret (som icke mera tillhör den 
bladbärande spetsen) stora, en mjölk eller viscinartad (?) vätska fö¬ 
rande kanaler. Den har förekommit mig som om dessa uppstodo 
genom resorptionen af de kärlknippen, som lörut utgått till de blad, 
som tillhört denna äldre del af stammen. Jag har trott mig se, att 
sjellva kärlen först resorberats, hvarefter de yttre cellulerna utvecklat 
en series af mindre celluler, som med sina spetsar convergera mot 
det inre uppkomna tomrummet. Om dessa afsöndra vätskan, eller 
denna är en blott och bar upplösningsprodukt, har jag icke kunnat 
afgöra. f de äldsta kanalerna har jag icke sett dessa mindre celler, 
hvilket synes tala för den sednare åsigten. Skulle mjölksaften, der 
den finnes inuti ett kärlknippe, halva uppkommit på samma sätt? 
* 
V. 
V f i 
\ r 
