127 
förelsevis kortare hanblommor, äfvensom kortare frö¬ 
hushals. 
J ESiyffiv WS• 1®. ScEs. 
Tvåbyggare, späd, växande i tufvor; stjelkarne hlynne - 
deldt greniga , Aär ocå der rot tradiga , spröda; bladen ut - 
spärradt ensidiga , /Van ot>a/ e//er äggrund basis hastigt 
syllika, s/ä7a, spröda, svarta , med stark nerv , som wpp- 
Åe/a den syllika delen af bladet , bildar en nästan 
trind sy Ispets; cellerna i bladens ne dr a del rektangulära; 
perichætiet stort, mångbladigt; anther idier na långt skaf tade 
och försedda med långa par afy ser; fröhuset litet , äg grundt 
kägellikt, spetsadt, med kort hals, svart. 
Denna nya art är af Professor Blylt funnen på Renöe 
i Finnmarken. Den bildar täta, spröda, svarta tufvor. 
Frukterna mogna under sommaren. Uti Bryologia euro- 
pæa finnes den aftecknad på 15:de planchen för An- 
dreaea. 
Stjelkarne mycket späda, tre— fem linier höga, upp- 
rata, spröda, jemntoppadt klynnedelda. Hanstånden bil¬ 
dande dels enskilda tufvor, dels inblandade uti hontuf— 
vorna, mycket spensliga, mångblommiga. Bladen utspär¬ 
rade, ensidiga, skärformigt krökta, från äggrund eller 
oval basis mer eller mindre hastigt afsmalnande och syl— 
lika, släta, något glänsande, helbräddade, med stark nerv, 
som i bladets nedra del är något smalare än i den öfra, 
der den upptager hela spetsens bredd. Cellerna i bla¬ 
dets spets små, tjvadraliska, vid basen rektangulära. Blom¬ 
morna tvåbyggare. Hanblommorna lemligen stora, sex- 
bladiga, med de tre inre bladen, som bilda en äggrund, 
spetsig knopp, bredt äggrunda, spetsade, nervlösa. An- 
theridierna 5 eller 6 i hvarje hanblomma, långt skaftade, 
med talrika, långa, flerböjda, gulaktiga parafyser. Arche- 
gonierna 2 —3 i hvarje honblomma, med smalt slift och 
korta parafyser. Perichætiet stort, åttabladigt, slutet; de 
yttre perichætialbladen uppräta, de inre hopruiladt te- 
gellagda, utdraget omvändt äggrunda, kortspetsade, för¬ 
sedda med en mycket smal och ända till spetsen nående 
nerv; de inre nervlösa/kort spetsade, något kortare än 
