66 
S. Ax*il Tullberg. 
ting är ett ganska stort hopp. Dock är ej så förhållandet. 
Mellan R. hederaceus och R. hololeucus, som af de skandi¬ 
naviska arterna står den närmast, finnas i vestra Europa 
flere mellanlänkar, åtminstone trenne. En enda art tyckes 
stå alldeles isolerad, R. circinatus ; denne eger högst ut¬ 
märkta och konstanta karaktärer, och har jag ej funnit någon 
form, som i ringaste mån kunnat antyda en öfvergång till 
denna. — Vestra Europa synes vara dessa växters utbred- 
ningscentrum. I Skandinavien äro i synnerhet formerna af 
R. aquatilis allmänna. I södra delarne äro R. heterophyllus 
y truncatus samt R . paucistamineus a floribundus och ß 
trichophyllus förherskande ; R. heterophyllus ß peltatus och 
R. paucistamineus â confervoides tyckas företrädesvis älska 
nordligare trakter. 
Homunculus L. 
Grupp. Batrachium DC. etc. (Ranunculus Hydrocharis 
Spenner.) 
1 . R. hederaceus L. (R. hederaefolius W. P. Hiernl. c.) 
Stjelken trind, krypande och rotslående. Alla bladen 
njurformiga med 3—5 rundade — deltoïdiska flikar. Blom¬ 
skaften icke eller föga längre än bladskaften. Bladslidorna 
glatta. Kronbladen vanligen af fodrets längd. Karpellerna 
glatta. Fruktfästet glatt. 
Förekommer tämligen sporadiskt i alla tre länderna: 
Jyll., Fyen, Sk., Hall., Boh., Gotl., Norge vid Trondhjem. — 
Stjelken krypande på gyttja; stundom simmande, då bladen 
blifva mera rundade, med grundare inskärningar, urnupna i 
spetsen; denna form är R. homoiophyllus Tenore (= R. coe¬ 
nosus Guss. enl. Hiern) ; jag har sett den både från Halland, 
tagen af lekt. C. J. Lindeberg, och från Viborg, tagen af hr 
P. Nielsen. 
Anm. Några närstående utländska arter hafva fruktfästet hårigt 
och bladen djupare delade, och bilda genom R intermedius Knaf. 
samt R. tripartitus DC. öfvergång till följande kollektivart. 
