70 
S. Axel Tullberg. Skandinaviska Batracliia. 
den närmar sig * B. heter ophyllus y truncatus ; former af 
sådan beskaffenhet har jag tagit vid Landskrona. Yanl. äro 
de flyt. bladen alldeles sköldformiga ; yttre basen af deras 
sidoflikar än rundad, hos den typiska formen, än alldeles rak, 
så att flikarne blifva kilformade (B. diversifolius Schrank 
enl. Hiern); i senare fallet äro bladen stundom undertill 
glatta (B. Godronii Gren.) — hit höra ex. från Sjæll. Ör- 
slöv, saml. af hr P. Nielsen —, eller, som vanligt, håriga 
(B. radians Revel enl. Hiern; B. heter ophyllus Bab. part.). 
ß trichophyllus. (B. trichophyllus Chaix; B. divari¬ 
catus Schrank ; B. aquat . e pantothrix Koch ; Batr. bipon- 
tinum F. Schultz enl. Hiern ; B. paucistaminus ß fluitans 
Marss.) 
Alla bladen findelade, ej särdeles svaga eller sammanfal¬ 
lande. Blommorna af medelstorlek. 
Förek. täml. allmänt i många former ; den vanligaste är 
stor och lik former af föreg., som sakna flyt. blad; en annan 
täml. allmänt förekommande form har bladen mycket styfva 
och af reguliär omkrets och är Batr. asper gilli folium Dum.; 
B. Bionii Lagger är en form med smärre blr och fruktfästet 
utdraget — ‘kägellikt, denna finnes vid Landskrona, på hvil¬ 
ket ställe, jag äfven sett öfvergångsformer till följ. var. 
y flaccidus. (B. flaccidus Pers. part.; den utgör äfven 
till största delen de utländska botanisternas B. Drouetii). 
Alla bladen findelade, svaga och sammanfallande. Stjel- 
ken något smal. Blommorna täml. små. 
Förek. vid Landskrona. — Den är spensligare än föreg., 
men ej så fin som följ. Öfvergångar till båda torde ej sak¬ 
nas. En af de gröfre formerna är B. pseudofluitans Bab. 
Man. Brit. Bot. ed. 6. 
ô confer void es. (B. confervdides Fr.; B. paucist. v. 
borealis Beurl.) 
Alla bladen findelta, svaga och sammanfallande. Stjel- 
ken trådfin. Blr mycket små. 
Förek. i nordligare delarne af vår lialfö. — En gröfre 
