102 
S. Berggren. 
man äfven närmare undersöka bladskifvans struktur, allden- 
stund denna äfven ofta kröker sig, samt äfven beakta, att 
håren äro inböjda, innan bladet är fullt utslaget. 
Om förkrympta barrträd, växande i en myr i 
södra Småland. 
Af S. Berggren. 
(Med taflan I). 
En fjerdedels mil öster om Elmhults jernvägsstation 
utbreder sig en stor myr upp mot östra stranden af sjön 
Möckeln. På ett område af V 16 qvadratmil fann jag denna 
myr tätt beväxt med tallar, hvilka träd visserligen öfver allt 
i myren äro lågväxta, men på detta ställe ej hade sina stam¬ 
mar uppåtriktade utan horisontalt utsträckta och, naturligtvis 
till följd af myrens successiva tillväxt, till och med till stör¬ 
sta delen nedbäddade ända till alnsdjupt i den samma, så 
att r blott de öfversta bladbärande grenarna voro synliga. 
Det såg på afstånd ut, som om myren vore beväxt med låga 
enbuskar, med sina grenar knapt höjande sig öfver moss- 
tufvorna, och ej med barrträd. 
Vid aflägsnandet af de öfversta i torf mer eller mindre 
förvandlade moss-lagren befunnos dessa dvärgträds stammar 
ligga 1—2 fot djupt under myrens yta, i allmänhet horison¬ 
talt utsträckta, men ej raka utan med skarpa vinkel-lika 
krökningar, skiftevis riktande sig framåt, bakåt, nedåt och 
uppåt (Tafl. I). Koten var ej blott i förhållande till trädens 
ålder utan äfven i förhållande till deras storlek svagt utbil¬ 
dad, med pålroten och dess grenar horisontalt utsträckta 
och alla blott af en fingers tjocklek hos 150 års gamla stam¬ 
mar. Utom en och annan i form af en krökt armbåge öfver 
myrens yta uppskjutande liten del af stammen var det blott 
de bladbärande grenarna, som voro synliga. Dessa bildade 
till samman en yta, som var konvex på undre sidan och snedt 
