O. Nordstedt, Några iakttagelser öfver årsringarne hos små tallar. 
105 
Några iakttagelser öfver årsringarne hos små 
tallar. 
Af O. Nordstedt. 
Det är allmänt bekant, att ett träd visserligen ofta kan 
fortlefva många år under de ogynnsammaste förhållanden, men 
att det under denna tid tilltager högst obetydligt i tjocklek. 
Uppgifter öfver den ålder och den storlek, tallen (Pinus syl¬ 
vestris) under dylika förhållanden uppnår här i Norden och 
dermed sammanhängande frågor, äro mycket sparsamma ')• 
J. E. Zetterstedt, som i sin afhandling ”Om vegetationen i 
de högländare trakterna af Småland” (Vet. Akad. Handl, 
bd 6) egnar särskild uppmärksamhet åt trädens tjocklek och 
ålder, säger derstädes, att ”om Sphagnum-mossen är djup, 
nå dock hvarken tallen eller björken någon betydligare ål¬ 
der, utan dö för det mesta som buskar”. I föregående upp¬ 
sats af S. Berggren beskrifvas dylika buskformiga tallar, som 
dock uppnått betydlig ålder. 
De tallar, som jag närmare undersökt och som växt i 
kärr vid Strömsberg nära Jönköping, hafva endast undan¬ 
tagsvis varit nedliggande, utan i allmänhet upprätta och 
haft fullt utbildade kronor, fastäu de endast blifvit en eller 
ett par fot höga. Ett 14-årigt träd, som var 25 m ra - högt 
ofvan mossens yta, hade största delen af stammen, 330 m - m -, 
nere i mossan. Märgen ligger i dessa stammar oftast myc¬ 
ket excentriskt och stammens största radie har alltid i de 
fall, jag observerat, varit vänd mot söder, 
Uti J. Gr. Agardhs afhandling ”Om den Spetsbergska 
drifvedens ursprung” (i Öfvers. af Vet. Akad. Eörh. 1869, 
') Middendorff (Sibirische Reise, bd IV, 1, p. 633—7 och åt¬ 
följande tabell) har meddelat några uppgifter hufvudsakligen öfver 
årsringarnes tjocklek hos små tallar från Finland, Livland, Estland, 
och S:t Petersburg. I Sibirien förekomma icke i närheten af träd¬ 
gränsen några förkrympta former af de europeiska träden i kärren, 
men väl på andra lokaler. P. 605 afbildar förf. en särdeles mycket 
förkrympt och vanskaplig form af lärkträd. 
