166 
J. E. Aréschoug. 
/ 
Dictyosiplion foeniculaceus a. Aresch. Ihyc. mar. p. 
147 tab. VI A et B. 
Chordaria flagelliformis var. ß et y J. Ag. Sp.l.p.66 
et 67. 
Dictyosiplion liippuroides Aresch. Ah. se. exs. n. 105 
et n. 320. 
Växer strax nedom vattenmärket, såväl parasitiskt på 
Chordaria flagelliformis, Chonärus crispus m. fl., som på 
klippor, pålar o. s. v., förnämligast i de inre vikarne, eller 
åtminstone någorlunda skyddad för det fullt öppna hafvet, 
mycket allmänt längs halföns hela vestra kust. I Östersjöns 
södra och mellersta del är den ingalunda rar och träflas i 
mängd vid Dalarö. 
Från följande art är denna temligen svår att med sä¬ 
kerhet skilja, synuerligast i hennes yngre tillstånd; att den 
växer på Chordaria flagelliformis , betyder i detta hänseende 
intet enär den verkliga Dictyosiplion foeniculaceus under¬ 
stundom intager samma plats. Men undersökas fullt utbil¬ 
dade exemplar, så blifva svårigheterna mindre, om ock till 
en början stora nog. Denna art blir aldrig så lång som 
följande. Från fästpunkten utgå vanligen flere hufvudtrådar, 
sällan försedda med flere längre, men väl hela vägen upp 
med kortare, n. liklånga grenar, bärande ett färre antal större 
eller mindre smågrenar af andra eller tredje ordningen. Så¬ 
dan är ungefär den form, som blifvit tecknad i Phyc. scand. 
mar. tah. cit. A , samt lemnad i Alg. sc. exs. n. 105. Den 
form, som finnes tecknad i Phyc. scand mar. t . VI B, ut- 
göres af korta, nästan enkla exemplar af denna art, knapt 
Va tum långa och tätt beklädande ett litet exemplar af 
Chordaria flagelliformis. — Vidare är färgen mörkare än 
hos följande, hvilket beror derpå, att kortikalcellerna inne¬ 
sluta ett temligen rikt, mörkbrunt innehåll.- Nära hufvud- 
trådarnes basis består kortikallagret af flere mörkbruna, ho¬ 
rizontalt radade celler; då kortikallagret söndertryckes mel¬ 
lan tvänne glasskifvor, söndras ej sällan dessa kortikal-cell- 
rader från hvarandra och synas ej olika de periferiska trå- 
