Literatur-öfversigt. 
175 
uppåt och nedåt deremot äro skarpt begränsade samt synas 
på sist nämnda ställen slutligen omgärdade af en dubbel gräns. 
Dessa förtunnade ställen hafva uppkommit genom resorp¬ 
tion af en del af den radiala väggen, så att de båda intill 
hvarandra gränsande cellerna på detta ställe äro åtskilda af 
• en mycket tunn membran. Denna är i början likformig, men 
snart blifver ban på midten tjockare. Från ytan, d. v. s. 
på radialsnittet synes denna förtjockning såsom en rund krets 
på det förtunnade stället, hvilket bevisar, att den bar for¬ 
men af en rund skifva. När ringporen är färdigbildad, äro 
cellerna fortfarande utan någon fri kommunikation sins emel¬ 
lan, ty den förtunnade membranen med sin skiflika förtjock¬ 
ning är fortfarande qvar i midten af ringporens linsformiga 
rum och afstänger således de båda cellerna från hvarandra. 
Hvad uppkomsten af hartzgångar beträffar, bar förf. 
gjort undersökningar dels uti den unga veden, dels uti märg¬ 
slidan. Deras uppkomst i veden inledes först genom tvär¬ 
delningar uti de härtill bestämda ”kambiala” cellerna, hvari- 
genom dessa blifva mer eller mindre långa, prismatiska par- 
enkymceller. Sedermera inträda äfven längsdelningar, hvilka 
dock stundom uteblifva. Hartsgången, som bildas af celler, 
hvilkas antal är olika, sällan 2, oftare 3 eller 4, är vanligen 
omgifven af flere lager parenkymatösa celler, uti hvilka tvär- 
och längsdelningar äfven kunna ega rum. Dessa senares 
riktning är olika, allt efter antalet af celler, hvilka ingå uti 
bildningen af hartsgången. De honom närmast omgifvande 
cellerna förblifva alltid tunnväggiga och oförvedade, de mera 
aflägsna, äfven på tvären delade, förblifva visserligen oftast 
tunnväggiga, men en och annan af dem kan dock förvedas 
och blir då luftförande, under det de oförvedade hafva in¬ 
nehåll. — Hartzgångens bildande uti märgslidan kan ske på 
två sätt, antingen så att den uppstår mellan dottercellerna 
till en kambialcell eller ock mellan kambialcellerna sjelfva, 
hvilka först sedan dela sig. Det förra slaget har förf. iakt¬ 
tagit blott två gånger. Det senare deremot är mycket van¬ 
ligt. 
