Literatur-Öfversigt. 
189 
hos Abies pectinata lenticellerna uppkomma först långt efter 
peridermet, så är detta att tillskrifva barrens varaktighet, 
hvilka utföra respirationen. De redan utbildade lenticellerna 
kunna ofta ytterligare tillväxa derigenom, att korkkambium 
rundtorn utvecklar ”Füllzellen*’ i st. f. korkceller. Äfven 
ett omvändt förhållande kan inträffa, nämligen att de senare 
utvecklas i st. f. de förra, och sker detta utifrån mot mid¬ 
ten, så blir lenticellens storlek småningom minskad. På 
senåret utvecklas alltid några äkta korklager, som tillsluta 
lenticellen. Oftast dör ”Füllsubstans” snart bort, endast mera 
sällan, och detta mest på gamla träd, fortvarar den år efter 
år. På våren väckas lenticellerna till nytt lif ooh de hop¬ 
slutande korldagren sprängas af nya ”Füllzellen” inifrån. — 
I sitt vidare förhållande hos stammar, som blifva gamla, 
visa sig lenticellerna bero af peridermbildningen. Mohls 
ex., Björken, till framställning häraf anser förf. ej väl valdt, 
då hos denna växt den för lenticellerna karakteristiska struk¬ 
turen på äldre stammar delvis går förlorad. Eljest blifver 
på gamla stammar lenticellernas struktur den samma som på 
unga, endast yttre utseende och storlek förändras. Hos de 
stammar, som behålla ett ständigt glatt periderm, följa de 
länge fortvarande lenticellerna med i barkens tillväxt och 
erhålla en betydlig storlek eller ock upphör tillväxten vid 
en viss tidpunkt. Hos de stammar åter, der barken spricker 
upp i längsfåror, sker denna uppsprickning just i lenticel¬ 
lerna, hvilka då komma att ligga i springorna, der de länge 
äro verksamma. Hos de stammar slutligen, hvarest barken 
affjällas, ersättas efter kort tid de första lenticellerna, som 
affallit med barkfjällen, af sekundära. — Med afseende på 
lenticellers förekomst på rötter — en åsigt först med be¬ 
stämdhet uttalad af Germain de Saint-PIerre — säger förf., 
att han hos alla träd, som hafva lenticeller pä stammen äf¬ 
ven funnit sådana på roten. 
Med afseende på fysiologisk betydelse äro lenticel¬ 
lerna ej att anse, som hittiis i allmänhet varit fallet, såsom 
en partiel korkbildning. Af den ofvan lemnade beskrifnin- 
