17 
Panicum adhcerens (FL 54) Lin. It. Scan. p. 312, 
hvilken af Linné sjelf i Fl. Suec. ed. EL hänföres till 
sp. 87 Dactylis glomerata och af Wahlenberg i hans 
Fl. Suec. ed. II till sp. 65 Panicum Crus Galli, 
måste, utom det att Linnés egna ord «F1. 54» å 
p. 312 i It. Scan. samt «Panicum (54) Hundhirs» i 
Ind. It. Scan. visa till Lin. Fl. Suec. ed. I sp. 54, 
om man med hvarandra jemför dessa uppgifter i 
It. Scan. och dem uti Vet.-Acad. Handl. 1741, It. 
Oel., It. W-goth. p. 141, Pan Suec., och Fl. Suec. 
ed. n sp. 55 och 90, anses vara den i Spec. pl. ed. 
I p. 73 och Fl. Suec. ed. II sp. 90 collectiva Cyno- 
surus paniceus och möjligen just Panicum viride 
Lin. Spec. pl. ed. II p. 83. 
Setaria viridis. Palisot de Beauvois. Agrostogr. (Paris 
1812) p. 51 enl. Koch. Syn. Fl. Germ. et Helv. ed. 
II p. 893. 
Synonymiken äfven för öfriga arter af slägtet 
Panicum, med den omfattning Linné gaf detsamma 
i Spec. pl. ed. II, och särskildt för P. Crus Galli 
' kräfver en noggrann granskning, men då denna art 
ej omförmäles i denna, men väl i It. W-goth., måste 
jag lemna ämnet, huru frestande det än är, att göra 
en sådan afvikelse från det, måhända ändock för 
litet begränsade, närmast föresatta målet i min af- 
handling. 
Milium Tournef.: Inst. T. I p. 514; T. III tab. 298 enl. 
Lin. Gen. pl. ed. I n. 48 och ed. VI n. 79. I Lin. 
Phil. Bot. p. 156 upptages det dock bland «Genera 
nostra». 
M. 55 odoratum. Lin. Ind. It. Oel. et Gotl. 
M. florihus dispersis. Lin. It. Oel. p. 65 och Fl. Suec. 
ed. I sp. 55. 
M. glumis diphyllis. Lin. Fl. Lapp. sp. 35 och Hort. 
Cliff. p. 27. 
M. 55 svaveolens. Lin. Pan. Suec. p. 239. 
