4 
Pan Suecus upptager p. 237 n. 10 V. Becca- 
bunga oblong. och n. 11 V. Beccabunga rotund. 
V. 12 Teucrifolia. Lin. Ind. It. Oel. et Gotl. 
Teucrium pratense. Rudbeck Hort. Bot. (Up- 
salias 1685) 109 enl. Lin. Fl. Suec. ed. I; Teiicri- 
um pratense et Teucrium spurium Chamasdryoides 
Lob. Icon. Stirp. p. 490 f. 2, åberopadt af Bauli. 
vid Cham^edrys spuria minor rotundifolia i Pin. p. 
249, hvilket sistnämnda syn. hit anföres af Linné 
till och med i Spec. pl. ed. II p. 18. I saknad af 
Clusii historia plant. rar. (Antv. 1601) har jag ej 
hunnit bilda mig någon öfvertygelse om denne för¬ 
fattares aTeucrium», hvilket i viss mon torde höra 
hit. Så mycket torde jag dock kunna våga påstå, 
dels att Linné i Hort. Cliff. sammanförde åtmin¬ 
stone fyra arter till en (de skiljdes sedan af honom 
först i Spec. pl. ed. II), dels att just Casp. Bauhini 
uppfattning af Clusii former för detta sednare sär¬ 
skiljande ligger till grund samt dels slutligen, att 
Casp. Bauhinus i samband härmed anför äfven 
andra former, hvilkas möjliga sammanhang med 
eller särskiljande från denna aldrig af Linné klart 
blefvo framställda. Linnés Hort. Cliff. p. 8 torde 
ock böra åberopas i Spec. p. ed. II lika väl vid 
V. Teucrium och austriaca, som p. 8 vid V. Cha- 
masdrys och p. 9 vid V. latifolia omförmälas. 
V. pratensis. (Fl. 12)^ Lin. It. W-goth. p. 107. 
V. Chamaedrys. Lin. Spec. pl. ed. I p. 13, ehuru na¬ 
turligtvis i större omfattning än i Spec. pl. ed. II 
p. ,1*7; V. Pseudo-Chamjedrys. Lin. It. Smol. p. 20, 
It. Oel. p. 39 och 130, Ind. It. W-goth, Pan Suec. 
p. 237, It. Scan. p. 39 och 109 samt Ind. It. Scan. 
Denna benämning torde hafva sin närmaste grund 
uti Till. ab. 56 icon. 50 (eller El. Tillandsii Cata- 
logus plant, circa Aboam nascentium cuin Iconibus 
novis Aboae 1683), hvilka åberopas i Lin. Fl. Lapp. 
sp. 8 och Fl. Suec. ed. I, men utgör ock blotta 
