XV 
G'. Wahlenberg yttersta högern, den mot allt nytt betänk¬ 
samme åldrige. 
Märkligt är, att Linné någonsin, ocb just tidigast, till¬ 
hörde yttersta högern, men sa väl Hortus Cliffortianus som 
Flora Lapponica måste räknas hland Linnés förstlingsarbeten, 
vid hvilkas utarbetande han ännu knappt sjelf kände fulla 
måttet af sina krafter. 
Med den Linnéanska nomenclaturen sammanhänger så¬ 
lunda äfven synonymiken. Sedan Linné i företalet till Man- 
tissa altera sagt: ”Synonyma dubia, quondam data, hic ssepi- 
us exclusi, imprimis ubi non prosunt adhibita, non nocent 
omissa; neque in multis synonymis, sed in genuinis differentiis 
specificis constat artis robur”, förklarar han denna sin åsigt 
på det tydligaste i just det arbete, i hvars inledning dessa 
ord förekomma. I Phil. Bot. p. 289 gifver Linné ock dessa 
anvisningar åt ”Tyro”: ”Historiam literariam Botanices sibi 
familiarem reddat, et imprimis Auctores de speciebus planta¬ 
rum consulendi” samt ”Synonyma Auctorum, retrogrediendo 
ad inventores, evolvere adsuescat”. Jag önskade derföre hafv^a 
Prof. Fries’ yttrande i Bot. Utfl. B. I p. 292 något mildradt. 
Med dessa Linnés föreskrifter i minnet och med Prof. 
Fries’ oskattbara råd, upptecknade i Botaniska Utflygter och 
Bot. Notiser, för ögonen, har jag vågat fördjupa mig i den 
för-Linnéanska litteraturen. Då jag likväl ej haft tillgång till 
de rika hjelpmedel, hvilka lättare kunna stå andra till buds, 
torde bristerna i mina undersökningar bättre både förstås och 
ursäktas. 
De författare, hvilkas omdömen Linné mest och helst 
citerade, synas hafva varit Casparus Bauhinus och Josephus 
Pitton Tournefort; och af den förres arbeten främst Pinax 
Theatri Botanici Basilese 1671, om hvilket i Hortus Cliffor¬ 
tianus säges: ”opus 40 annorum, quo solo carere nequit ul- 
lus Botanicus”, af den sednares Institutiones rei herbarise ed. 
II Parisiis 1700 ed. Hl Par. 1719, hvarom Linné äfven i 
Hortus Cliff. fäller det omdömet: ”opere immenso et stupendo, 
Omni Botanico necessario”. Jemte dessa arbeten och större 
delen af den Linnéanska litteraturen har jag haft tillfälle råd¬ 
fråga Remberti Dodonsei Stirpium Historiae Pemptades ”ex of- 
