XIII 
exemplet Pyrola i Phil. Bot. § 257 kan derpå tjena så¬ 
som bevis. 
Äfven inom andens område måste lif anses liktydigt med 
förmåga af utveckling. Jag har ock vågat det påståendet, 
att denna utveckling på ett märkbarare sätt gör sig förnim¬ 
bar hos ”de starke andar”, dessa naturens söndagsbarn, hvilka 
vid jemförelse mellan sig och andre svage så lätt förledas 
att glömma äfven sitt eget på det hela omyndighetstillstånd 
iiiom andens verld. Sådan var eller måhända rättare blef 
Linné; men det lönar rikligen mödan att söka studera en 
sådan karakters utveckling med dess rosor och — törnen. 
Tidigt, om ock i förstone dunkelt, framträdde hos Linné 
planen att genom trivialnamnens införande underlätta såväl 
nomenclatur som synonymik; och jag tror mig, såsom jag 
redan antydt, kunna bevisa, att han umgicks med den planen 
vid tidpunkten för utgifvandet af Flora Suecica ed. I eller 
1745. Jag har redan anmärkt först samtidigheten i utarbe¬ 
tandet af denna edition utaf Flora Suecica och af Iter Oelan- 
dicum et Gotlandicum samt vidare det sammanarbetade inne¬ 
hållet i dem båda. Man kommer då ock lätt nog till det 
antagandet, att Index Itineris Oelandici et Gotlandici är ett 
Supplement till Flora Suecica och att den utgör en ”Akade¬ 
misk stridsskrift utgifven 1745” eller nästan jemnt ett hun¬ 
drade år före Prof. Fries’ af handling: ”Växternas vetenskap¬ 
liga namn”. Jag har icke, oaktadt ifriga efterforskningar, 
lyckats uppspåra någon äldre källa för dessa trivialnamn. I 
intet af Linnés dessförinnan tryckta arbeten, om jag undan¬ 
tager Critica Botanica Lugduni Batav. 1737, finnas annat än 
möjligen vinkar eller antydningar om denna genomgripande 
reform. Detta anspråkslösa register tror jag derföre vara för- 
tjent af en större uppmärksamhet, än mig veterligen detsamma 
hittills kommit till del. 
Med strängt fasthållande af det historiska och med så 
få afvdkelser in på det etymologiska området som möjligt, 
har jag sökt göra den uppgiften till min att lemna prof på, 
huru man i många fall kan komma åtminstone sannolikheten, 
om ej fuUa sanningen, ganska nära, om man vill göra sig 
mödan söka uppspåra de skäl, hvilka närmast ledde Linné 
2 
/1a 
