IX 
in på gissningarnes område. Jag kan dock icke lemna till¬ 
fallet obegagnadt att uppmana en och hvar, i hvilkens hän¬ 
der dessa mina anspråkslösa rader råka, att i sin mon om 
möjligii, af intresse för vetenskapen, Linnés minne samt fäder¬ 
neslandets heder och ära, medverka dertill att af spillrorna 
utaf Linnés manuscripter räddas, hvad räddas kan, samt till 
Kongl. Vetenskaps-Academiens eller någotdera Universitetets 
bibliothek öfverlemnas dessa ”reliquise Linnéanse”, om och när 
sådana numera kunna uppspåras! * 
Främsta rummet bland Linnés utgifna ”Kesor” intager 
ur mer än en synpunkt den ”Öländska och Gothländska”. 
Öf\^er det jemförelsevis mera begränsade verksamhetsfältet 
lemnas oss der en fullständigare skildring, än den mera rha- 
psodiska i de sednare. Linnés förvåning öfver de oväntade fyn¬ 
den utaf en hel mängd sydligare växtformer gifver sig ännu 
med ungdomens glöd öfverallt luft och de utförliga beskrif- 
ningar, hvilka han å dessa lemnar, låta oss lika ofta få en 
inblick uti eller en föreställning om Linnés skarpa blick och 
concisa språk, allt klarare, i samma mon djupet kan blifva 
for oss genomskådligt. 
Nästan omedelbart efter hemkomsten från denna resa af- 
lemnade Linné till den nybildade Kongl. Svenska Vetenskaps- 
Academien eller för Acta stockholmiensia, såsom Linné kallar 
dess Handlingar, en öfversigt af resans skörd eller en ”Sam¬ 
ling af Et Hundrade Wäxter upfundne på Gothland, Öland 
och Småland”. Linné ankom till Stockholm såsom slutpunkt 
för färden den 28:de Augusti och i qvartalshäftet för mån. 
Juli—Sept. år 1741 af Kongl. Vetenskaps-Academiens Hand¬ 
lingar, tryckte 1743, finnes nämnda af handling intagen, så 
att Linné antagligtvis redan till något Academiens samman- 
* Mina tankar föras härvid, må ock vara på sidan om mitt ämne, 
till en uppgift af framl. Doc. C. G. Myrin i Tidskriften Skandia 1833, 
Andra häftet p. 263, att Linnés ”Materia Medica i ett litet skåp med 
Linnés egenhändiga katalog” år 1777 af Linné skänktes till sedermera 
Landskamereraren och Ridd. S. 1. Ljungh och befann sig 1833 på Skjär- 
sjö egendom i Småland bland de då ännu osålda samlingar, hvilka efter 
Ljunghs frånfälle af hans sterbhusdelegare innehades. Om dessa sedan 
följde det exempel, Linnés egna arftagare gifvit, eller hvilket denna sam¬ 
lings öde blifvit, känner jag ej. 
