VIII 
ligen skulle det kunna finnas undangömdt uti Landshöfdinge- 
Embetets i St. Kopparbergs Län Arcliiv, möjligen liar det, 
såsom enskild egendom förvaradt, under tidernas lopp råkat i 
glömska. 
På enskild väg liar jag af trovärdig person erhållit den 
upplysning, att då den så kallade Kungsgården i Falilun ge¬ 
nom vådeld på 17GO-talet ödelädes, en stor del af Lands- 
höfdinge-Embetets der förvarade archiv blef lågornas rof. De¬ 
lade Iter Dalekarlicum samma öde? Jag tror det ej. Svenska 
Adelns Ättartaflor af Gabriel Anrep lemnar i Tredje Afdeln. 
p. 359 en och annan tänkvärd uppgift. Der omtalas, att 
Mls Esbjörnsson Reuterholm, Nobil. von Reuterholm och Ba¬ 
ron Reuterholm till Ekeby i Stora Rytterns socken och West- 
manland blef Landshöfding i Stora Kopparbergs Län 1732; 
Landshöfding i Nerike och Wermland 1739; Ledamot af Veten- 
skaps-akademien s. å.; död i Örebro 17 5 G; samt det märk¬ 
liga tillägget: ”hade slutligen mycken lärdom, och egde ett 
ansenligt bibliothek, Iwarihland var en skön samling hand¬ 
skrifter i Svenska hushållningen samt justitise- och kyrko- 
väsendet, på hvilken'samling han nedlagt en nästan förundrans¬ 
värd egenhändig möda” *. Det är sålunda ej synnerligen tro¬ 
ligt, att Landshöfdingen Baron N. Reuterholm afstod fi-ån Lin- 
' nés Journal öfver en resa, som just han bekostat. Antag¬ 
ligare är väl, att den gick i arf till någon af hans söner, 
helst i Afzelii arbete p. 107 säges: ”(efter återkomsten till 
Fahlun) informerade Linnseus Landshöfdingen Reuterholms Sö¬ 
ner uti Historia Naturali”. Det rättmätiga uppseende, som 
försäljandet till utlandet af Linnés herbarium och öfriga sam¬ 
lingar genast väckte, torde väl, så vill man åtminstone så 
gerna hoppas, hafva framkallat en större pietet hos alla, som 
af den store Mästarens hand egde några dyrbara minnen. Möj¬ 
ligen öfvergingo Landshöfdingen N. Reuterholms manuscript- 
samlingar odelade till hans äldste son och dermed till Fin¬ 
land, kanske ock sedan till dennes yngste son, ”den historiskt 
bekante Baron Gustaf Adolph Reuterholm, som var Hertig 
Carls gunstling”. Men jag förirrar mig — från mitt ämne 
* Jemför vidare Sv. Hedins ”Äreminne öfver C. v. Linne”, 1807 p. 44. 
