26 
med syfte att förklara dessa månggestaltade fruktformer 
i sammanhang med sättet för deras spridning. 
De Calendula arter jag haft tillfälle att iakttaga 
liafva varit odlade i Upsala botaniska trädgård, hvar- 
est under de sista åren ett ganska stort antal former 
förekommit. Minst lämpade för dessa studier har jag 
funnit frukterna af C. officinalis L., hos hvilken, sanno¬ 
likt genom långvarig kultur, de skilda formerna ofta 
mindre tydligt framträda. 
Af hithörande fruktformer, som ofta alla hos en 
och samma art kunna förefinnas, särskiljer jag följande 
hufvudtyper : 
1. Vind- eller anemofila frukter, hvilka äro 
något böjda och på sidorna liafva den yttre frukt¬ 
väggen utbildad till flygredskap, så att de blifva båt- 
eller skålformiga; dessa frukter affalla ganska snart, 
äro synnerligen lätta och kunna af vinden föras långa 
vägar. 
2. Hakfrukter. Dessa sakna flygredskap, men liafva 
i stället på ryggsidan talrika utåt riktade hakar, hvilka 
äro krökta i spetsen, och således kunna fästa sig vid 
andra föremål, t. ex. de förbigående djurens hår¬ 
beklädnad, med hvilken de lätt kunna komma i berö¬ 
ring, såväl derigenom, att de icke affalla utan qvarsitta 
periferiskt anordnade på den slutligen ' uppräta frukt¬ 
ställningen, som derigenom att hakarne äro riktade 
utåt. 
Emellan typerna 1 och 2 finnes ofta en mängd 
mellanformer. Vingarne äro då i kanten antingen 
delade i hvassa flikar, som bära hakar eller nästan 
hela, då hakarne sitta på fruktens ryggsida. Stundom 
är endast ena sidans vinge utbildad. Det synes bero 
på utrymmet om flygredskap skall bildäs på båda 
sidorna. Denna förening af de båda typerna fyller 
ganska väl den nppgiften att möjliggöra spridningen 
såväl på det ena som det andra sättet. 
