v 
52 
tium gracilescens; Weissia cirrhata o. s. v. En i sanning rätt vacker 
samling arter på en småländsk mosslokal ! 
Vid Ingatorp samt i nejden deromkring hafva anmärkts: Hylo- 
comium brevirostre; Hypnum Kneiffii, elodes, vernicosum, revolvens 
c. fr., incurvatum, pallescens c. fr,; Brachythecium albicans ymn. c. 
fr., reflexum, rivulare c. fr., en ovanligt robust form af Thamnium ; 
Platygyrium repens; Thujidium Blandowii och recognitum c. fr. 
Anomodon longifolius; Leskea paludosa (Målilla socken), Leske a ner¬ 
vosa; Dichelyma falcatum ymn. c. fr; Diphj^scium både steril och 
c. fr; Pogonatum nanum var. Dicksoni; Philonotis capillaris; Bar- 
tramia Halleri; Paludella; Cinclidium stygium; Mnium Seligeri, affine, 
och cinclidioides; Bryum roseum c. fr., cyclophyllum ; Tayloria serrata 
* Sphlachnum sphæricum; Orthotrichum stramineum och Sturmii; 
Ulota Hutchinsiæ, Bruchii, crispa, crispula och Drummondii; Ampho- 
ridia; Grimmia torquata; Fissidens incurvus ; Leptotrichum flexicaule. 
Trichodon cylindricus; Trematodon ambiguus; Dicranodontium ; Pot- 
tia intermedia; Weissia fugax och denticulata; Blindia c. fr. — 
Scapania umbrosa; Jungermannia taxifolia, lanceolata, setacea, cæs- 
piticia och exsecta; Mastigobryum trilobatum; Cephalozia obtusiloba 
och biloba; Sphagnocoetis denudatus; Riccia glauca och canaliculata. 
Denna trakts största rariteter i bryologiskt hänseende äro dock 
att söka i de af en yppig mossvegetation täckta s. k. ”skurorna”, 
af hvilka denna bygd har ett så stort antal, och åt hvilka allmo¬ 
gen gifvit rätt karakteristiska, genuint småländska namn, såsom 
”Skråle-hie”, ”Skäljaryds-ill-hie”, ”Larstorps-hål” o. s. v. Lektor 
N. J. Scheutz har i sina ”Iakttagelser rörande Smålands Mossflora” 
fäst uppmärksamheten på den märkliga växtligheten i de då under¬ 
sökta skurorna, bland hvilka Skurugata ju är känd såsom växtställe 
för många sällsynta mossor. (Till antalet af för Skurugata anteck¬ 
nade arter må förf. få lägga: Jungermannia orcadensis, Scapania 
umbrosa, Weissia fugax samt Diphyscium.) Af nedannämnde skuror 
öfverträffar en neml. Hesslås dam både i artrikedom och yppighet 
vida Skurugata; en annan, ”Skrålehie”, kan äfven ganska väl ut¬ 
härda jemförelsen med denna senare. Förf., som flere år å rad 
gjort excursioner till Skurugata, hufvudsakligen för att söka Junger¬ 
mannia setiformis, har trott sig märka, att mossvegetationen derstä- 
des är i aftagande; visst är, att den i friskhet, lifskraft och yppig¬ 
het står långt efter Hesslås-dam t. ex., allt egenskaper, hvilka göra 
utflygter till denna senare så behagliga. 
