54 
congestum; Bartramia Halleri; Amphoridia; Trigonanthus carvifolius; 
Mastigobryum trilobatum ; Radula Lindenbergii; Aneura pinnatifida 
på stenar under vattnet i bäcken; Trichocolea; Riccia canaliculata. 
Wada-dalen, Hessleby socken, har sidoväggarne i olikhet med 
de öfriga skarorna jordtäckta och de för denna lokal egna mossorna 
träffas nästan alla vid och i den genomflytande bäcken. Vi nämna: 
Hylocomium umbratum, brevirostre och subpinnatum; Hypnum ri- 
vulare och palustre c. fr; Amblystegium fluviatile c. fr.; Rhyncho- 
stegium rusciforme; Dichodontium; Fissidens incurvus; Didymodon 
cjflindricus; Fegatella c. fr.; Pellia endiviæfolia o. a. 
Bland här uppräknade mosslokaler äro ”Larstorps-hål” och Hu- 
lugata (tvenne jemnlöpande skuror i Ingatorps socken) de sterilaste. 
Utom vanligare mossor märkas der endast Hypnum curtam, Bartra¬ 
mia Halleri, Philonotis capillaris, Didymodon cylindricus samt Cy- 
nodontium Wahlenbergii. 
Under en tillfällig resa tog förf. vid Sjundefall i Skede socken 
Hypnum purum och palustre, Amblystegium filicinum, Dicranella 
rufescens och Trichocolea. 
Förf. är lifligt öfvertygad, att den stora olikhet, 
hvilken, såsom bekant är, råder mellan Vestra och 
Östra Smålands faner ogama vegetation, äfven har sin 
motsvarighet i dess bry ologiska. Berggrundens skilj¬ 
aktiga beskaffenhet —• jerngneis i förra, granit, fel- 
sitporfyr m. m. i senare delen — kan väl icke annat 
än utöfva ett visst inflytande på moss vegetationen. 
Hvad Lekt. N. J. Scheutz i företalet till Smålands- 
floran så träffande anmärker om växtligheten i öst¬ 
liga delen af landskapet, att den är ”tidigare, yppi¬ 
gare, mångfaldigare och i sitt skaplynne mera skif¬ 
tande”, synes åtminstone förf. att med fullt fog kunna 
karakterisera äfven samma områdes moss vegetation. 
Flera arter, som sparsamt eller alls icke förekomma 
inom jerngneisområdet, uppträda ymnigt österut och 
endast bland de i föregående uppräknade torde minst 
ett tjugofemtal saknas vesteriedes. Det är dock, så¬ 
som jag ofvan velat antyda, mera vegetationens all¬ 
männa drag, hvilka förete de största olikheterna. En 
öfverraskning likartad den förf. erfor under första i 
östra Småland tillbragta sommaren vid att se fanero- 
