86 
Men bladet bar äfven en annan vigtigare funktion 
att utföra, transspirationen. Liksom ormbnnkarnes 
blad, sknggblad som de är o, ej få del af de direkta 
solstrålarnes ljus, så få de ej beller del af deras värme; 
liksom belysningen är svagare, så är ock värmegraden 
lägre. För att dock transspirationen må kunna för¬ 
siggå med nödig liflighet, är det inter cellulär a syste¬ 
met särdeles rikt utveckladt. Anda upp i det öfversta 
cellagret finner man vanligen ej obetydliga intercellu¬ 
lar rum, men i regel är o de betydligt större mellan de 
undre lagrens celler. Till dessa undre lager måste 
således transspirationen väsentligen vara förlagd, der 
en större membranyta står i beröring med luften. 
Härför talar äfven det förbållandet, att klyföppningar, 
så vidt jag kunnat finna, alltid saknas på öfre blad¬ 
ytan, men der emot finnas i stor mängd på den undre. 
Om man således med Haberlandt (Physiologiscbe 
Pflanzenanatomie 1884 sid. 179) erkänner ”pallisad- 
parenkymet såsom den specifikt assimilatoriska väfna- 
den hos ett på vanligt sätt bygdt blad”, så torde man 
ock kunna våga påstå, att bos skuggbladen de öfre 
lagrens celler visa sig betydligt bättre lämpade för 
assimilationsarbete än de undre, och tvärtom dessa 
senares byggnad medföra en rikare vattenafdunstning 
från de undre lagren än man kan vänta från de öfre ; 
att således äfven bär en arbetsfördelning måste ega 
rum, om ock icke i lika hög grad som i egentligt 
bifacial bladväfnad. 
Jag bar bär som nämts endast beaktat det van¬ 
ligaste fall af bladbyggnad hos ormbunkarne. Fram¬ 
deles torde jag komma att något närmare behandla 
äfven denna fråga om arbetsfördelningen i bladet i 
sammanhang med en utförligare redogörelse för orm- 
bunksbladens anatomi, med bvars undersökning jag 
sedan någon tid varit sysselsatt. 
Lund i April 1886. • 
