100 
på Dovre af Kaurin och Bryhn. — Tortula Davaüii 
(Sm.) (— Pottia minutula) är på grund af sina tätt 
och fint taggiga sporer m. m. skild från T. Starkei. 
— En egendomlig Desmatodon- form hade af Kaurin 
tagits på klippor i Opdal och af föredr. på mull i 
bergspringor nära Kongs vold (reg. subalp.), på det 
senare stället blandad med äkta Tortula latifolia (Hedw.); 
från denna senare utmärkte den sig hufvudsakligen 
genom sin långa och smala mössa, som hänger ned 
långt nedom frukten och rullar sig kring skaftets 
spets. De flesta sporerna i kapseln synas vara för¬ 
krympta och icke grobara, på grund hvaraf föredr. 
ansåg denna form möjligen vara en hybrid af T. la¬ 
tifolia och någon annan art (T. suberecta?); materia¬ 
lets knapphet tillät emellertid ej ett närmare ingående 
på denna fråga, utan föreslogs emellertid för ifråga¬ 
varande form namnet Tortulå eucalyptrata Lindb. 
(n. sp.P) — Af det för norden nya slägtet Atracty- 
locarpus hade Kaalaas funnit arten A. alpinus 
(Sch.) på ett par ställen i Stavanger, näml. Högfjords 
socken ‘i Lyse och på Lidfjeld i Lands socken. — 
Zygodon conoides (Dicks.) är af Kaalaas tagen på björk 
nära Bergen. — G rimm i a apocarpa (L.) uppträder 
hos oss under en mängd olika former, af livilka varr. 
gracilis och rivularis , företrädesvis' den förra, äro de 
mest utmärkta och hvilka alla ega hättelik och smal 
mössa. Afven Gr. pruinosa Wils., funnen af E. Even 
i Smaalenenes amt och G. conferta Funck. ansåg föredr. 
böra betraktas som former af Gr. apocarpa. Såsom 
egen art ville föredr. deremot uppställa Gr. alpi cola 
Sw., skild från de nyssnämda formerna bland annat 
genom den alltid ensidiga och breda mössan; denna 
karaktär eger Gr. alpicola gemensam med Gr. platy- 
phylla Mitt., utmärkt genom sina korta, breda blad 
med starkt tillbaka vikna, kanter och sannolikt icke 
sällsynt i de öfre fjellregionerna att döma af dess 
förekomst i björk- och videregionerna på och nedan- 
