104 
mast öfverensstämma med det närbelägna Medelhafs- 
områdets. Ett stort antal specifika växtformer berät¬ 
tiga dock Madeira-gruppens begränsande till ett eget 
växtområde. Härtill kommer det inflytande, som kli¬ 
matets företräde framför Medelhafsländernas utöfvar. 
Genom den större fuktigheten och årstidernas likfor- 
migare temperatur hämmas här vegetationen föga un¬ 
der vintern i sin utveckling, hvarigenom Madeira dels 
utmärkes af talrika semper vir enta växter, dels kan 
ega flere buskartade representanter för i Europa ört- 
artade familjer (flere Synantheréer, Borraginéer, Um- 
bellater etc.). Periodiciteten hos flere växter är dock 
påfallande. Hegntiden infaller (liksom i Medelhafs- 
länderna) under årets första månader, hvarför växt- 
lifvets pånyttfödelse eger rum tidigt på våren. Vid 
denna tid uppspira talrika 1-åriga örter (de flesta in¬ 
vandrade) ; enligt Hartung blomma också de flesta 
växterna under månaderna febr.—maj. Dock omnäm¬ 
nas endemiska arter, som kunna blomma nästan hela 
året om. De vilda Rubus - arterna och talrika andra 
blomma vid samma tid som i Skandinavien. En egen¬ 
domlig företeelse är, att Quercus robur (ej inhemsk), 
Castanea , Flatemus m. fl. stå bladlösa vid jultiden, 
under det samtidigt Musa och Anona, bära blommor 
och mogna frukter. Anona lär deremot enligt sitt 
tropiskt-amerikanska ursprung stå bladlös under som¬ 
maren. Lowe har på ett betecknande sätt indelat 
Madeiras årstider: 1) sommar: juni—aug.; 2) höst: 
sept. — dec.; 3) vår: nov.— maj. 
Höjden öfver hafvet bestämmer växtregionernas 
fördelning på ön. Ju högre upp, desto mer egenar¬ 
tad synes vegetationen, som kan, oberörd af främ¬ 
mande växters intrång, under flere för Madeira och 
kringliggande öar säregna växtformer bibehålla sig 
i de djupa ravinernas eller branta bergväggarnes svår¬ 
åtkomliga ödemarker. Icke desto mindre beherskas 
stora områden äfven här utaf några införda växtarter, 
/ 
