105 
bland hvilka framförallt förtjena att uppmärksammas 
Ulex europœus (sedan 1820), allmän öfver alla betes¬ 
marker ock vägkanter, samt Tinus maritima , planterad 
öfverallt på bergen i Funcbals närhet. •— Den indel¬ 
ning af växtområdena, som efter Hartung, Lowe, Gri- 
sebach m. fL är den naturligaste, är följande: 
1. Kulturregionen: utmärkt af Saccharum offi¬ 
cinarum , Musa paradisiaca och den naturaliserade 0- 
puntia Tuna till 1000' samt vinodling, - Uleoi- snår och 
Castanea-skogar till 2500'. 
2. Laurus- JErica-regionen: med yppiga skogar 
af sempervirenta träd ( Laurus canariensis, Erica arbo¬ 
rea m. fl.) och rik ormbunksvegetation till 5500'. 
Öfver går på många ställen, isynnerhet upptill, i de s. 
k. ”Maquis 77 , af lägre snår (Vaccinium mader ense) be¬ 
vuxna hedar och betesmarker. 
3. Hed-regionen: till de högsta topparne. 
Bland kulturregionens mest karakteristiska växt¬ 
formationer och .de (i början af året) för dem mest 
utmärkande växterna kunna nämnas: 
a. Gator och murar i staden: Soliva stolonifera, 
Conyza àmbigua , Semblera didijma, Oxalis Martiana, 
Erodium moschatum, Sida carpinifolia och rhombifolia, 
Euphorbia Chamæsyce , Älternanthera Achy r antlia, Parie- 
taria officinalis , Chenopodium ambrosioides, Gymnogr anime 
leptophylla m. fL 
b. Torra backar, klippor och rös mellan odlin¬ 
garna: Calendula arvensis , Sonchus pinnatus, Ur osper - 
mum pier oides, Stachys arvensis, Gomphocarpus frutico¬ 
sus, Sarothamnus scoparius, Genista virgata, Cassia bi- 
capsularis, Achyranthes argentea, Asplénium lanceolatum 
och Adiantum nigrum, Dav allia canariensis m. fL; samt 
på de ofruktbaraste lokalerna : Opuntia Tuna , Pelar¬ 
gonium inquinans och Pvubus sp. 
c. Vingårdar, sockerfält etc. : Stachys hirta, Scan- 
dix Pecten , Fumaria media, Oxalis cernua, Silene gallica, 
Dianthus prolifer, Poly car pon tetraphyllum m. fl. 
