146 
Genom kombination af dessa morfologiska typer med de förut 
framstälda typerna af assimilationssystemet, hvarvid de senare kunna 
skrifvas såsom exponenter till de förra, är det möjligt att på ett 
kort sätt framställa assimilationssystemet i sin helhet hos en gifven 
växt, hos hvilken endast typ I—IV finnes utvecklad. Hos de öfriga 
typerna måste naturligtvis hänsyn tagas äfven till bladen och andra 
assimilationsorgan t. ex. stipler. 
Såsom exempel må anföras: 
Equisetum fluviatile, IV 9 betyder således, att växten tillhör 
den morfologiska typen IV och att dess assimilationssystem tillhör 
typ 9; Ruscus aculeatus IV 1 -f- I 1 betyder att växten har stammar 
af 2 slag tillhörande dels den morfologiska typen IV, dels typ I, 
och att hos begge slagen af stammar assimilationssystemet är lika 
utveckladt och tillhör ty T p 1; Colletia spinosa IV s + IIP. Lathyrus 
Clymenum ß latifolius VI 10 * 4 betyder att hos vingkanterna as¬ 
similationssystemet tillhör typ 10 i stammen för öfrigt typ 4, 
o. s. V. 
» 
Herr R. Sernander lemnade derpå 
Ett bidrag till kännedomen om Sveriges ekflora. 
Under sina föreläsningar vårterminen 1886 öfver ”Den skandi¬ 
naviska fanerogamllorans utvecklingshistoria” har prof. Kjellman 
framhållit, hurusom eken och de eken åtföljande växterna — den 
s. k. ekfloran — fordom haft en större utbredning i yårt land, men 
blifvit sprängd och undanträngd af granen. Intressanta men hittills 
föga uppmärksammade lemningar af denna flora kan man ännu träffa 
på särskildt gynsamma lokaler midt inne i barrskogarne. En sådan 
lokal ansåg sig föredr. hafva funnit i södra Nerike i närheten af 
sjön Tisaren. 
Omkring en half kilometer söder om sjön ligger bland bergen, 
midt i den hufvudsakligen af gran bestående skogen, en i många af- 
seenden egendomlig, l 1 /^ kilometer lång dalklyfta, Gropdalen, som 
i nästan rakt sydlig riktning utmynnar i Kroksjön. Vid klyftans 
mynning skiljer sig vegetationen ej mycket från den omgifvande 
traktens. Marken är sumpig och ofta täckt af hvitmossa. Gransko¬ 
gen, som, då man kommer längre in, prydes af Lactuca muralis , 
Stellaria Friesiana, Listera cordata, Corallorhiza, Carex loliacea, 
Polysticlium spimdosum * dilatatum och Asplénium Filix femina, 
är ganska yppig och storväxt. Efter denna vidtar på en kanske 
100 meter lång sträcka en ganska egendomlig växtlighet. Dalgån- 
