153 
Hvad de anordningar i barkens byggnad beträffar, 
hvilka gifva åt densamma dess skyddande förmåga, 
så bar man stält denna i sammanhang med förekom¬ 
sten af ett mer eller mindre mägtigt kollenkymlager, 
och tydligt är att en dylik väfnad härutinnan är af 
stor betydelse. Men att göra den ensam till bärare 
af den skyddande egenskapen och icke tillmäta öfriga 
väfnadsformer af den primära barken någon betydelse 
i detta afseende vore dock enligt mitt förmenande att 
göra sig skyldig till en något ensidig uppfattning af 
barkens natur och uppgift. Sedan någon tid har jag- 
varit sysselsatt med undersökningar af den primära 
barken hos våra löfträd och dervid trott mig finna 
åtskilliga intressanta förhållanden, som jag velat ställa 
i samband just med en skyddande funktion. 
För att kunna rätt bedöma barkens skyddande 
förmåga, måste man sålunda, synes det mig, taga hän¬ 
syn icke endast till den hos de vedartade växterna 
merendels kollenkymatiska ytterbarken utan till den 
primära barken i dess helhet, och har man dervid att 
fästa afseende vid ej blott cellväggarnes utan ock cell¬ 
innehållets beskaffenhet samt intercellularrummen. I 
hvad afseende detta är berättigadt, skall jag i det 
följande försöka visa. 
Intercellularrummen förekomma nu hufvudsakli- 
gen i innerbarken, och man har till följd af likheten 
i detta afseende med svamppar enky met hos bladen, 
hvilket ju är dessas transspirerande del, äfven velat 
i innerbarken med dess intercellularrum se en trans- 
spirerande väfnad, under det att ytterbarken deremot 
skulle vara företrädesvis assimilatorisk. Att barken 
verkligen hos många växter i dessa afseenden är af 
stor betydelse, hvarken kan eller vill jag förneka, men 
det gifves äfven skäl, som tala för att hos andra väx¬ 
ter dessa funktioner trädt tillbaka för en annan. Re¬ 
dan förut har påpekats olikheten mellan de örtartade 
och vedartade växterna, och äfven i detta samman- 
I 
