172 
exenrplaren af Baldingera fans en koloni af den deruppe 
teniligen sällsynta C on vallaria majalis starkt besatt 
•med Aecidium ConvaUariœ . Då denna æcidieform dess¬ 
utom i hög grad liknar Aecidierna på Allium ursinum, 
synes det ganska antagligt, att Ae. ConvaUariœ äfven 
hör till Puccinia sessilis ’ utvecklingsserie, ett anta¬ 
gande, som bestyrkes deraf, att på ett ställe i inre 
Småland P. sessilis är ganska ymnig, ehuru Allium 
ursinum ej förekommer på here mils afstånd. Der- 
emot är Aecidium ConvaUariœ ymnig derstädes både 
på C on vallaria majalis och multiflora. 
På Aconitum Lycoctonum har vid Areskutan 
anträffats en Æcidieform temligen ymnigt, hvilken 
enligt beskrifningen att döma synes öfverensstämma 
med Ae. Aconiti Napelli. , Den torde äfven vara iden¬ 
tisk med den æcidieform på Aconitum Lycoctonum, 
hvilken är anträffad på. Alperna, och hvilken af Win¬ 
ter med tvekan föres till Puccinia Trollii. I Jemtland 
har ej oaktadt flitig efterforskning någon Puccinia på 
Aconitum kunnat upptäckas, och äfven Trollius, som 
växte i närheten af de af nämda Aecidium angripna 
Aconitum-stånden, var alldeles fri från rosts vampar. 
På grund häraf trodde föredr. att denna kombination 
borde upplösas och Puccinia Trollii föras till afdel- 
ningen Micropuccinia. 
Af Puccinia Veroniearum hade föredr. anträffat 
båda formerna på Veronica alpina. Var. ß persistens 
framkom tidigt och angrep hela skotten, så att det 
såg ut, som hade myceliet öfvervintrat i de underjor¬ 
diska delarne. Senare på sommaren och på hösten 
framkommer a fragilipes antingen på samma skott som 
föreg. och då ofta på gränserna af de af för eg. form 
angripna partierna eller också på, som det synes, förut 
friska stånd och då vanligen som isolerade fläckar. 
Ett likartadt förhållalide hade föredr. äfven funnit 
hos Puccinia Crucifer arum på Cardamine bellidifolia 
från flere skilda lokaler. På några af de först fram- 
