213 
Då hos exemplar odlade efter spalier de mognande 
frukterna blifva hängande komma de under utbildning 
varande fruktskaften att påverkas icke blott af en böj- 
kraft utan äfven och i högre grad af en slitkraft, 
mot hvilken nödig hållfasthet följaktligen måste ut¬ 
bildas. Detta bärande arbete pålägges det ledande 
grundväfnadsparenkymet. Detta får sålunda en dubbel 
funktion och utbildas äfven i öfverensstämmelse här¬ 
med genom att antaga en byggnad, som hvad cell- 
väggarne beträffar närmast liknar sklerenkymets (sten- 
cellväfnadens). 
Då denna fruktskaftens byggnad väl på goda 
grunder kan anses såsom den för växten naturliga 
och genom arf sig fortplantande, så var det ju möj¬ 
ligt att antaga, att den så fixerat sig, att den skulle 
framträda äfven i sådana fall, då växten tvangs att 
växa nedliggande och då sålunda de under utbildning 
varande fruktskaften icke kommo att påverkas af en 
slitkraft. Så hade dock föredr. funnit icke vara fallet. 
Fruktskaftens grundväfnadsparenkym bibehåller då ända 
till fruktmognaden den ledningsstruktur, som karakteri¬ 
serar blomskaftet, så att sålunda fruktskaftets byggnad 
hos denna växt modifieras i öfverensstämmelse med 
det fordrade arbetet. 
Kand. J. A. O. Skårman föredrog Om Salixflo- 
ran på Klarelfvens stränder. 
Med understöd af det Linnéanska resestipendiet 
hade föredr. forliden sommar företagit en resa i Värm¬ 
land längs Klarelfven, från Karlstad till Dalby, stif¬ 
tets näst nordligaste socken ; och meddelades denna 
gång några af de derunder vunna resultaten. 
Salixfloran befinnes i allmänhet jemförd med den, 
man möter i det öfriga landskapet, synnerligen rik 
och erbjöd på många ställen ett utseende af frodighet, 
hvartill föredr. utom elfstränderna ej funnit något 
motstycke. Denna egenskap hos densamma, som i 
