9 
Foruden de ovenfor opregnede Planler, som fandtes om¬ 
kring Finden, var en Ranunculus mig paafaldende. Den adskille 
sig fra den almindelige R. acris ved Stængelen nedentil og de 
lange Rodbladstilke tæl besatte med retudslaaende Haar og Bla¬ 
dene mere brcdlappede paa Underfladen lillrykt silkehaarede. 
Del er udeolvivl den samme som Sommerfelt i Mag. f. Nat. 
Vid* 9 B. pag. 9 omtaler og som han anseer for R. acris (3 sil¬ 
vaticus DC. Jeg bemærkede den senere ved Naustelien, hvor den 
ligesom ved Finden især holdt sig i Gaardsrummet. Af Slæglen 
Hieracium fandies her en Mængde udmærkede Former. —For- 
uden en hel Deel almindeligere Mosser oplegnedes som voxende 
nede ved Broen over Dokkaelv: Jungermannia attenuata og 
trilobala i Selskab med J. t rier enata , ligsom Hypnum apicula- 
tum voxende i smaae Tuer tillige med //. moniliforme , Didy - 
mod on loiigirostris (steril) og Mnium hymenophyfloides (sieril 
som andensleds hvor jeg har fundet den); Leshea rufescens 
(sieril), m. fl. 
Fra Finden forlsalles Reisen op igjennem Dalen til Huge- 
lien, en liden Gaard, der ligger lige ved Foden af Söndfjeld om- 
trenl 6—800 Fod nedenfor Granens Grændse, eller henved 1800 
Fod over Havet. Grangrændsen er paa Fjeldsiderne ved den 
nærliggende Etnedal 2900 Fod efter v. Buchs Maaling; denne 
Angivelse er dog nok lidt för höjt ansat, med Hensyn til Yal- 
ders og de tilgrændsende Dele af Land. Man kommer udentvivl 
Sandheden nærmere ved at nedsætte Granens Grændse her el 
par hundrede Fod, en Formodning der synes al sladfæsles ved 
at Birken paa disse Fjelde sliger op lil 3300—3100 Fod over 
Havet. — Hugelien er den oversle Korngaard i Dalen. Bygget 
er den Kornsort man dyrker og delle siod i Aar fortræffeligt; 
i de Ire foregaaende var del her som paa flere Gaarder i Tor¬ 
pen aldeles borlfrossel; i gode Aar avler man almindeligvis 
S —12-fold. Rug og Graaerter lykkes ogsaa her i gode Aar; 
af Havevæxler trives Gulerødderne ret vel; de naa en Længde 
af 4—5 Tommer; Persillen og Kaalen, der dog sjelden sæller 
slore faste Hoveder, lykkes ogsaa temmelig godt, hvorimod 
Palslinakker, Sillerien og Sukkererler ikke ville löne Dyrkniu- 
