I 
- 23 
delse slaaende 4—6 Mile -1 auge over al Trævegetation liggende 
Bygdinvand; höi t op i Snei egionen ragende hæve sig over dets 
Bredder utallige og vel liideels endnu ubenævnte Fjeldtinder, 
der imod Vest begrændses af Hurungtinderne og imod Nord af 
de höieste Fjelde i Lom og Vaage i Gudbrandsdalen *). I Ud¬ 
kanterne af denne höitliggende Fjeldegn, der endnu ei er til- 
slrækkeligen undersögl i nogen Henseende, have Valdriserne, 
Gudbrandsdölerne og Sognværingerné herlige Sælerhavne; det 
indre af Egnen benyttes til * Fælægre, hvor de til Christiania 
om Efleraaret neddrevne Slagteqvæg ledes i Sommermaanederne; 
forresten er denne Fjeld Irn k l overladt til Rensdyrene, som her 
opholde sig i störste Mængde, undertiden i Flokke af 4—500 
Dyr. — Bygdin og del med samme parallellöbende Gjendinvand 
skulle være fiskerige og ved Bredderne af det sidstnævnte, der 
ligger noget dybere end Bygelin, skal findes lidt Birkeskov og 
Fyr (”Tun furru*). Ved Gjendin skal være herlige græsrige Sæ¬ 
tere. Saalangl Gjcl kunde naae ned imellem Fjeldene, saaes 
livligt grønne Lier nedenfor dæ evige Snebræer; en af de nær- 
\ 
mest liggende höie hvælvede Kolosser, de foran den saakaldte 
TorCndlinden liggende Fjeldhöider, Kalehögde eller Mugnefjeld, 
saae især meget tillokkende ud for Botanikeren. Dens Fod var 
gronklædt lige op til Snegrændsen. Del er af Mangel paa no- 
#• 
geniedes beqvemme Sæterboliger umuligt at opholde sig længe¬ 
re i disse Egne og for den, der önskede botanisere her, vardet 
nødvendigt at medbringe Telt og Proviant for flere Uger: det 
er den Deel af Norge, hvor man lorde finde mangen endnu ei 
hos os opdaget grönländsk og spelsbergensk Plante. Professor 
Smilh vandrede i Selskab med Rensdyrskytler i Aaret 1812 
igjennem disse Fjelde lill Gudbrandsdalen, men dog, som detsy- 
*) Fa denna höga platå resa sig Skandinaviens högsta fjälltoppar, 
bland hvilka, såvidt man hittills vet, Stora Galdhöppingen eller 
Ymesfjeld är den allrahögsta, nående åtminstone 8300 fot öfver 
hafvet och således betydligt högre Un SkagastÖlstind bland Hur- 
ungerne, som förut ansetts för högst. IVTen sannolikt förekomma 
här ännu högre hittills ouptäckta och omätta fjälltinder. 
Utg. Anm. 
