59 
tills de bådii andra ulgifvarne nu med honom förenat sig och 
% 
så fördelat arbetet, all Lindenberg ensam ombesörjt släglet 
Plagiochila , öfver hvilket han ulgifvil en särskild monografi; 
äfvensom han på sin lott lagil sublribus Trich o m an o ideæ hvar- 
öfver han och Gotlschc gemensamt utarbeta en monografi, 
som snart skall utgifvas; slutligen hafva Linden berg och 
Gollsche tillsammans åtagit sig sublribus Jubuleæ; det öf- 
riga har Nees von Esenbeck utarbelat. —Vidare redogöres 
i företalet för dem, som genom meddelande al exemplar bidra- 
% 
gil till arbetets fulisländigande, hvaribland från Skandinavien 
o 
upgifvas Hartman, Liebmann och Ångström, samt för 
de vexlsamlingar, som isynnerhet äro rika på hithörande vexter. 
Delta häfte innefattar af tribus: 1: Jungermannieæ och 
dess bemicyclum 1: foliosæ (foliis distinctis caulem vestienti- 
\ ** 
bus) följande subtribus och genera: subtr. 1 Gymnomilrta; gen. 
1 Haplomilrtum med 1 art från Skottland och Tyskland; gen. 
2 Gymnomilrium med 8 arter, hvaraf tre europeiska; gen. 3 
Acrobolbus med en art från Irland; gen. 4 Sarcoscyphus med 
1 arter, alla, utom en tvifvelaktig, europeiska; gen. 5 A/icula- % 
ria med 5 arter, hvaraf 2 hafva hemma i Europa.— Sublribus 
2 Coe/ocaufes med endast gen. 6 Gottschea med IT arter, alla 
extraeuropeiska och tillhörande södra hemisferen. — Sublribus 
3 Jungermannidece med gen. T Plagiochila med 100 arter, 
deriblaud allenast 4 förekomma i Europa; gen. 8 Scapa/ua med 
21 arter, hvaraf 13 europeiska; gen. 9 Jutigermaunia med 131 
arter, hvaribland 85 tillhöra Europa; hela delta slagte afhand- 
las ej i närvarande häfte, som afbryles med 131 arten (J.scla- 
cea). — Hvad sjelfva behandlingen beträffar äro vid släglena* 
lemnade så väl diagnos, som en kort habiluel karakteristik samt 
vanligen en redogörelse för arternas geografiska förhållander och 
vid de större äf\cu en öfversigl af underafdelningarne. Arterna 
äro försedda med diagnoser, som sjnas vara väl träffade och 
„ hålla en lycklig medelväg mellan de alltför långa, som mera 
närma sig bcskrifuingar, och de alltför korta, som lemna föga 
eller ingen ledning ; synonymer äro anförda ur de vigtigare ar¬ 
betena; former och varieteter, stundom i stort antal, uptagna; 
