73 
behof, efler den gamla regeln: Kraften bor på bergen och höj¬ 
derna, rikedomen och fullhelen i dalarna. Afven vissa ,växler, 
t. ex. Heracleum Sphondylium , som i torra år äro goda foder¬ 
växter, blifva i särdeles våla år skadliga, nästan giftiga, efler 
samma lag som Umbellaler, vuxna på våla ställen, blifva giftiga. 
Endast för växter med typiskt yppig slolonbildning eller från 
ett kulet insularkliniaf under kallare zon kan innevarande som¬ 
mar vara gynnande, liksom för växters fortplantning genom af- 
läggare och sticklingar. . 
Ljus och värme lillflöda växterna ur samma källa och bö¬ 
ra derföre betraktas gemensamt, fast ljuset mer inverkar på 
blommorna, värmen på frukten. Värmen kan konsten härma, 
men ej de tropiska högländernas klara ljus, hvarföre deras blom¬ 
mor hos oss aldrig erhålla den oförlikneliga färgprakt som i 
hemlandet; äfven fjällarnes Genlianer förlora sin azur i våra 
trädgårdar. — 1 samma mån vegetativa systemet genom omålt- 
lig fuktighet luxurierar, aftager, fruklifikation, blom- och frukt¬ 
bildning. Denna lag är så allmän, alt man redan af urverldens 
kolossala slambildning, med outbildade blommor och frukter 
(de ilesla äro ännu kryptogamer), kan sluta till en ojemförligt 
högre luftens fuktighet under denna oläljbara verldsålder. Annu 
i dag blomma växterna rikare och skönare torra, klara årgångar 
än kulna och regnfulla; det är en allom bekant erfarenhet, att 
de bästa fröu mogna i solen. Deraf ordspråken: *Soleri gör al¬ 
drig ofrötr, 'Solen ger smått, men stridt korn*. Fuktig luft är 
särdeles menlig för växternas befruktning, så alt frön både blif¬ 
va färre och sämre. En af sällskapets erfarnaste Ledamöter, 
Herr Roman, har meddelat mig den intressanta iakttagelsen, 
t 
alt alla dess försök alt hybridisera Pelargonier delta år miss¬ 
lyckats för den fuktiga väderleken. 'Derlill kommer, att frön, 
insamlade våta somrar, ojemförligt svårare förvaras; i starkare 
värme förtorka de och fröhvilan blir hornarlad; utan artificiel 
torkning mögla de lälleligen. Så vidt jag erfarit, lida de frön, 
som sakna fröhvita, såsom Lcguminosers, Synanlherers o. s. v. 
minst. 
