113 
Men på båda af mig sedda formerna är strået hvassi trekantigt 
och slräfl, hvilket jetnle dess uprätta bladlika (ej hölsterlika) 
skärm och vanligen skaftade ax utgör denna arts karakter. 
r 
6. C. swbspathacea. Myckel mindre, smalbladigare än fö¬ 
regående, lätt skiljd af sitt trubbkanliga slrå, oskaflade ax om- 
gifne af hinnaktigt hölsterlika skärm, inrullade blad, o. s. v. C. 
reducia synes endast vara en annan form af densamma, då de 
öfveralll vexa blandade, ehuru den närmar sig mer i utseendet 
till C. vulgaris och nerven synes enkel. 
Andra Serien skiljes lätt från föregående ge¬ 
nom ennerviga hängefjäll och från följande genom 
saknad af bladtufva vid sträets basis. (Man förvex- 
le icke dermed de sterila bladskottens, hvilka i den¬ 
na serie äro mera utbildade och utsträckta, än hos 
någon af de öfriga). Hos samtlige hithörande arter 
rulla sig blad och blomskärm tillbaka eller med 
kanterna nedåt. 
c. C . prolixæ. Stråen under blomningen lutan¬ 
de, bladiga; bladen icke samlade till en bladtufva 
vid roten, hvarföre ock alla slidorna äro bladfö- 
rartde, icke uprispbarå i fibriller. De öfre bladen 
och blomskärmen (längre än strået) breda, - platta, 
slaka, under torkning tillbakarullade. Mer eller 
mindre tufvig vext, med rotskott. 
T. C. prolixa Fr. 11. cc. Ehuru denna art vex'er i slora 
täta tufvor, ulskjuler den i periferien, då jorden ärlösoehluc- 
ker, äfven rotskott. Strån och de bredare bladen äro hos den¬ 
na mera veka och hängande än hos någon af de följande, ehu¬ 
ru den vani, vexer på torr stenig grund. Hela utseendet är 
likväl af C. acuta , då deremol fruklerne endast genom sitt ore- 
/ 
gelbundna läge äro skiljbara från C. strid g?, hvilken den efter 
fruktifikationen står oändligen närmare. De yngre frukterna 
