133 
3. Directionen sorger for, al lignende General-Cataloger 
indkomme fra de norsk-svenske Afdelinger af Foreningen, hvil¬ 
ken dernæsl paa samme Maade besörges fordeelle til de danske 
Medlemmer. 
4. Medlemmerne indsende inden Marts Maaneds Udgang 
deres Desideral-Lisler efter disse GeneraJ-Calaloger, og kunne 
da efter Omstændighederne vente sig et fuldkomment Æquiva- 
’lent i Planter remitteret for det til Selskabet ydede. Hvor det 
requirerede Antal af enkelte Arter overskrider det, hvorover 
der kan disponeres, maa det være Directionen overladt al fyl- 
deslgjöre Desideranlerne efter bedste Skjön. 
5. De til Direclionens Disposition stillede Planteexemplarer 
niaa være fuldstændige og vel conservcrede, hvert Exemplar 
forsynet med Eliquelle, hvorpaa Arts-Navn, nöiaglig Lokalitet 
og Indsamlingslid, samt Indsenderens Navn. 
6. Medlemmerne franquere deres Breve og Pakker, som 
sendes til Selskabets kjöbenhavnske Direclion. Directionen sender 
ufrankerede Breve; dog haaber den at kunne træffe en saadan 
Foranstaltning, al Medlemmerne i de fleste Tilfælde kunne for¬ 
vente Portofrihed. 
7. Til Bestridelse af Administrations-Omkostninger bestem¬ 
mes et aarligt Contingent af 1 Sp., som erlægges forlods ved 
Indtrædelsen i Selskabet. 
A n m. Hvis Udgiflsbelöbet overskrider Indtægten, da for¬ 
delso dette ved Aarels Slutning paa hver enkelt Medlem. 
8. Direelionen beslaaer af 3 Medlemmer, som vælges paa 
en aarlig Generalforsamling, der afholdes i October Maaned. 
Direclionens Medlemmer fordele efter Overeenskomst Forretnin¬ 
gerne imellem sig. Paa den aarlige Generalforsamling forelægges 
Regnskab, som derpaa revideres.” 
IV. H varj eh an d a. 
1. "Under milt vistande vid riksdagen i Stockholm inköp¬ 
te jag till Upsala bibliotek det ryktbara, men försvunna, länge 
ifrigt efterspanade manuskriptet — Linnés Nemesis divina , 
hvars öden varit föremål för så mycken undran ech fruktlös ef¬ 
terforskning både i Sverge och England. Det återfans förra året 
i Dr Acrells sterbhus, och således är den gängse förmodan 
grundad, alt Prof. AcrelJ, som var utredningsman efter den 
yngre Linné, undantagit detsamma; en åtgärd, som visserligen 
var berömvärd, på det alt dessa "en skön själs bekännelser’ ej 
måtte falla i profana händer. — Det mesta är af den art att 
det ej egnar sig åt publiciteten; spridda och vårdslöst på pap¬ 
peret kastade tankar, ögonblickets utgjutelser af Linnés my- 
