!47 
ställen vid Gefle äro ändå likare del Vestbergska än Thcdenii. 
Om Res. blir i tillfälle alt se den vexande eller får nog exem¬ 
plar, torde det visa sig att den, åtminstone all Svensk, samman¬ 
flyter med V. canina. — För rättelsen af H:r Lindgrens upp¬ 
gift rörande V. pratensis , är jag tacksam, ehuru felet icke är 
mitt, då jag ej kunnat konstatera den med exemplar. 
15. Ulmi. All vild Alm jag sett i Södermanland, Upp- 
f N 
land, Geslrikland och Dalarne har, som Prof. Fries beskrifver 
U. campestris : fruct. apice profunde incisum ( sinu int. 
subcordatt)), som ock Smiths fig. i Engl.* Bot. visar den, samt 
• • 
tunna blad. Men denna uppgifver Prof. Fries endast för Oland 
och Gotlland, hvarest Linné förmodas äfven hafva sett den, så¬ 
ledes ingen annorstädes. U. montana deremot: fruct. leviter 
emarginato , foliis duris, coriaceis (Sm. i Engh Bot.), som 
skall, såvidt jag förstår förf., vexa i alla skogsprovinser i mel- 
• • 
lersla Sverge, har jag ingenstädes kunnat upptäcka. Ar delta 
missförstånd, tyckes det hafva bort upplysas. Sannolikt är det 
dock icke så, då vi i Bot. Not. 1844 N:r 10, se den, åtminsto¬ 
ne för mig inleressanla notisen, alt endast U. montana , ej 
U\ campestris , förekommer i vestra Mälaretrakten; alt förf. i 
Bot. Not. mer rättat sig efter locus i Mant. 3, än efter beskrif- 
ningarne, bör ej kunna förmodas. 
16. Heraclei Sphondylii frön, meddelade af Res. sjelf, af- 
vika icke från H. sibirioi, då man väljer hland dennas många 
fröformer. Likväl är jag så myckel mer benägen alt skilja 2. 
arter häraf, som de gamles figurer, t. ex. Matlhioli, förde mig 
redan för flera år sedan (hvilket ock i bref meddelades Prof,. 
Fries, troligen innan han tänkt härpå) på den förmodan att vår 
svenska ej vore den ursprungliga Sphondylium. Men då jag i 
Skåne ej fann annat än föga märkliga förändringar af den van-» 
liga sibiricum, dock med hvila, t. o. m. röda blommor, men in¬ 
tet som motsvarar ulländningarnes beskrifningar och figuren i 
Engl. Bol. (nUmbellæ radiat æ, itares albi, in radio 5 lineas 
semunciam latis, in disco vix ultra 2 lin.» etc. Polhch.; E. 
B. circa 4 lin.), måste jag ännu hysa Ivifvcl om denna arts 
förekomst i Sverge. Alt jag behållit Linnés namn torde vara 
