148 
oralt, men det är dock hans i Fl. Suec. Om den af Prof. Fries 
uppgifna karakt, af petala är konstant, torde vi hafva 2:ne arter i 
Sverge, men jag tviflar ännu att någondera är Smiths och Pollichs. 
17. Slat ice Limonium, Om karakteren af folia sub api¬ 
ce mucronata , hvarpå Res. sjelf i Mani. 1 lägger så mycken vigt, 
är konstant, borde han bland "a 11 a utländska förf.” (som påstås 
kalla vår Skånska art för Limonium') undantaga den af Honoro 
mest berömde, Koch, som i Synops. 1. beskrifver S, Limonium: 
fol. sub apice mucronatis , hvilken jag således, då Floran skrefs, 
måste anse vara vår Bohuslänska. Alt K. i Taschenb., såsom 
\ - 
jag sedermera sett, icke upptager denna karakter, kommer väl 
deraf alt han anser den opålitlig, helst han i tillägget rörande 
S. rariffora icke heller omtalar bladudden. Om <S. rarifiora 
bahusiensis och danica har jag, så vidt jag vet, ingenting yttrat. 
18. Allium Schoenoprasum. Då den Roslagiska lemnas i 
H. N. såsom var. af A. sibirieum och någon vild Schoenopra¬ 
sum enl. Res. icke är all söka i Sverge, måste all vår vilda 
Gräslök tillhöra A. sibnieum ; men då böra bättre karakterer 
lemnas än folia supra canaliculata , ty den Roslagiska har dem 
fullt så .trinda som den odlade. Att tillfredsställande arlskilnad 
melk den vilda och odlade finnes, vågar jag ännu belvifla; t. o. m. 
den biologiska af bladens raka eller omböjda uppspiraode synes 
bero af tillfällighet, då jag på Gräsön sett dem uppkomma på 
' båda sätten. De sterila lökarne hafva mest elt, stundom 2 
blad. Att A. sibirieum kan vara skiljd vill jag ej bestrida, 
isynnerhet om Wimmers skiljemärken äro säkra, men någon 
• • 
hithörande har jag ej sett på Östersjöns kuster. 
19. Gagea pralensis. Hvad som säges om denna är mer 
en upplysning än en anmärkning. All Prof. Fries sjelf ej så 
längesedan ansåg den skånska arlen i Herb. Norm. vara identisk 
med Kochs, bör slutas af Mant. 3 pag. 23. 
20. Juncus nig ril ellus. I Mani. 3 misstänktes ännu lika 
litet att Koch misstagit sig på Engelsmännens art, som jag ana¬ 
de det. Lika litet kände jag, då Handb. trycktes, att Tyskarne 
\ 
funnit denna art endast vara en form af J, supinus , ehuru jag 
troligen i alla fall, på grund af dess tydliga och bestämda ka- 
