162 
som Hoffmans erkända afart, har jag bibehållit äldsta namnet 
i enlighel med egna och Prof. Fries’ grundsalser (l. ex. Carex 
sparstfflora, Zannich. pedicellal a IVahl. elc.). Särdeles falskt 
är det ej, då färgen är mer och mindre mörkröd enl. mina ob¬ 
servationer vid Eskilstuna, hvarest jag dessutom fann den hvila 
helt tillfällig, såsom vexande bland den röda i förhållande som 
ett till 20. Skulle alla artnamn ändras med afseende på varie- 
teterna, så skulle, omdöpningen blifva nog slark. I afseende 
på färgen, såsom här, skulle väl Viola tricolor , Polemonium 
cæruleum m. fl. snart få stryka på folen. Imellertid vill jag 
minnas alt Prof. fordom förkastat sådana namn som medius etc., 
och h vartill denna skulle vara media inser jag ej rätt, om ej 
till den utländska, väl skiljda, E. microphylla. 
57. Carices . Här medgifves all jag begått elt fel då jag 
vid C. tenuiflora ej utfört hela synonymet C. Blyttii # maci¬ 
lenta Er. och vid C. Perso on ti: C. Bly UH # vil His. Men 
som del var en enkel hänvisning till exemplaren tycktes det 
sagda vara tillräckligt alt ej misstaga dem. Någon kritik har 
jag ej tillåtit mig och en citation kan väl ej få delta namn? 
Huru H:r Prof. nu vill anse dem är mig fullkomligt likgiltigt, 
men helt säkert skall han en gång öfverlyga sig att namnet 
Blyttii var förhastadl och missledande, och att arterna förut 
voro väl kända, hvilket jag i bref strax efter fascikelns mot¬ 
tagande tog mig friheten meddela. Af sättet för namnens fram¬ 
ställning kunde väl omöjligen annan slutsats dragas, än alt vi 
skulle få en C. Blyttii som art, med de mest heterogena un¬ 
derarter. — Kunna frögöm. hos C. Blyttii macil. i H. N. kal¬ 
las djupt tuklufna, så är ej underligt om Lang och Koch kunna 
säga detsamma om C. Persoonii! Imellertid behöfver man en¬ 
dast kasta en blick på Hoppes figur för att finna identiteten 
med C.' vitilis, äfven-i afseende på frukten, som han riktigt 
framställer, men de förre, som citera honom, orätt beskrifva. 
En så djupt klufven frukt i denna fiock torde knapt vara möj¬ 
lig, men hos C. Persoonii finnes en spricka på fruktens ryggsida 
som sträcker sig från mynningen långt ned på sprölet, hvilken 
t. o. m. stundom är genomskinlig, ehuru icke genomträngande, 
