203 
/ 
mindre, ofta djupt inträngande, vikar och omgifna af löfbevexla 
holmar och skär, hvilket ger åt trakten en högst angenäm om- 
vexling. Men så omvexlande dessa öar äro i det yltre, så myc¬ 
kel enformigare är den på dem rådande bergsformationen. På 
de flesta finns icke spår till annan formation, än den primära, 
utgörande en omvexling af lägre berg och kullar, utan sam¬ 
manhang och bestämd utsträckning, mellan hvilka ligga väl up- 
odlade och stenfria fällt. Blott > Munsön och Alnson göra un¬ 
dantag från denna bildning. Här äro bergskullarna mindre 
framstående och beläckas ofta af sand, som på Munsön bildar 
en mäktig ås, hvilken löper utefter hela ön från norr till söder. 
Anmärkningsvärdt är, att alla dessa öar ligga parallell, med 
längdslräekningen i n. och s. På deras norra sidor och på hol¬ 
marna utanför äro bergen rundade och afslipade sarnf ofta im¬ 
pregnerade af qvartersbreda och djupgående gångar af svart 
uråldrig grönsten eller af lät hornblände, såsom på Wänthol¬ 
men och Tnna-holmarna . Stundom märkas på bergen tydliga 
rullslens-räfllor, t. ex. på norra sidan af Alnsö. Öfverallt är 
lera, stundom mergelblandad, den rådande jordmånen, utom på 
Munsön och Alnsön , hvarosl, såsom förut är nämndt, äfven 
sandfällt förekomma. Barrskog finns ingenstädes af större vidd, 
utom på EkerÖn och AinsÖn. Äfven löfskogen är gles och 
obetydlig, utom vid stränderna och på holmarna, der den ofta 
bildar sköna, vexlrika lunder. Rinnande vallen finnas få: blott 
en liten bäck mellan Igclviken och Svartsjöviken och en min¬ 
dre å mellan denna och Hillershögsviken. Mindre insjöar och 
träsk äro: Igclviken, Snurran, Kosundel, Mofjärd, Nora träsk 
och Wäntholnrslräskel. Kärren äro få och obetydliga. 
Bland de 020 fanerogamer, hvilka vi inom denna trakt 
antecknat, förtjena följande, för orten sällsyntare eller mera 
egendomliga, alt särskildt nämnas: 
Pinguicula vulgaris p. Svartsjö, Hillershögsviken, Björkön. 
Erio\)horum al pinum r. Mofjärd. 
Scirpus uuiglumis p. stränder och kärr på Färingsön, m.fl. st. 
S. glaucus r. Mofjärd. 
Alopecurus fulvus p. Svarsjöpark, Edeby. 
