är deraf förfärdigad. Bladet eller klingan, som bör vara 
orörligt fästadt uti elt trädskaft, måste vara vid pass en 
fot lång, från basen till spetsen lika bred och tvåeggad. 
Den kan antingen förvaras i portören eller ock instickas 
uti de märlor, hvarvid remmen ^eller bandet är fästadt. 
Dä den skall begagnas, nedstickes den i marken på en 
eller annan tums afstånd från växten som skall uppgräf- 
vas, hvarefter man skär en cirkel omkring densamma och 
upplyfter växten med vidhängande jordtorfva. Jorden 
frånskiljes genom skakning eller bukning, eller, om detta 
icke lyckas, genom tvättning. Detta bör ske der växten 
insamlas, på det att man icke skall belastas med onödig 
börda eller smutsa de öfriga växterna. Dä gräfknifven 
icke kan hållas nog hvass, är det nödigt att dessutom 
medföra en fällkriif, hvarmed grenar och större eller hår¬ 
dare växtdelar kunna afskäras. För neddragandet af högt 
sittande Iradqvistar och uppfiskande af vattenväxter är 
vanligen en kryckkäpp tillräcklig. 
Det är alldeles likgiltigt på hvilken tid af dagen man 
insamlar växterna. Vanligen har man ansett det vara oför¬ 
delaktigt, att insamla dem pä morgonstunden, då de äro 
fuktiga af dagg, emedan de skulle svartna under tork-^ 
ningen, hvilket äfven skulle blifva händelsen, om de in¬ 
samlades under regnväder; men ingendera medför den 
uppgifna olägenheten, såvida nödig omsorg egnas ät in¬ 
läggningen och torkningen. 
För insamlandet gälla följande reglor: 
1 ) Tag tckc de första exemplar som påträffas af den 
växt du önskar inlägga, utan se dig först omkring, om den 
icke växer ymnigt i grannskapet; och utvälj, sedan denna 
undersökning är gjord, de skönaste och fullständigaste ex¬ 
emplaren. »Det bästa är godt nog åt mig» var Hoppes 
valspråk i detta afseende; och om han påträffade en in¬ 
tressant växt, så plägade han nedsticka sin käpp i mar¬ 
ken bredvid densamma såsom igenkänningstecken. Der¬ 
efter genomsökte han den deromkringliggande trakten, för 
att se, om han icke kunde påträffa ännu bättre och skö¬ 
nare exemplar, hvilka då, framför alla andra, atnjöto äran 
att få inflytta uti hans portör. Den som insamlar hvad 
han först ser, bortspiller ofta onödigtvis mycken tid, i det 
