107 
eii värdefull frösamling och lofvade att i framtiden skicka 
oss växter härifrån. Mac Leay den äldre är visserligen 
för länge sedan död; men der lefde ännu en ganska ål¬ 
drig Mac Leay (sonen). Han bodde som en furste, hade 
en vidsträckt botanisk trädgård, ofantliga insektsamlingar 
och arbetar med stor ifver och sakkännedom i alla na¬ 
turhistoriens grenar. Han bemötte mig med den mest 
vidsträckta artighet och välvilja, och bad mig helsa Prof. 
Wahlberg och Boheman, att det skulle glädja honom 
komma i utbyte med skandinaviska insekter mot nyhol¬ 
ländska. Af Cassidæ hade han materialier till ett godt 
supplement. 
Från Sidney gjorde vi en ytterst snabb resa. Redan 
den 8 Nov. voro vi utanför Stewartsöarne (öster om Sa- 
lomons) (8°58' lat,), men ett långt framskjutande ref hin¬ 
drade deras angörande. Kring linien fingo vi ligga i en 
af ytterlig hetta odräglig stiltje, och den 21 Nov. nådde 
vi Wellington Island (Garolinerna); jag fick gå i land «ef¬ 
ter några sköldpaddor, men det blef mörkt innan vi 
nådde det, så att jag fick intet se af vegetationen. På¬ 
följande dagen fingo vi fyjra timmar att besöka Ascension, 
en hög, stor vulkanisk ö, omgifven af vidsträckta korall- 
bildningar. Vegetationen hann jag blott föga se. Den 
var alldeles densamma som på de förra öarne, Cocos- 
palm. Brödfruktträd, Ficus och Barringtonia öfvervägande, 
vid stränderna Rhizophora; men litet ostindiskt mötte 
redan här, t. ex. en ymnig Curcuma. Till Guabam hade 
vi en otroligt snabb resa, gjorde den 2fi ända till 280 
minuter! och anlände den 27 Nov. till hamnen Umata. 
Som icke mera än en och en half dag bestods oss alt an¬ 
ställa exkursioner pä, kunde skördarne ej blifva talrika. Jag 
besteg bergshöjderna, genomvandrade dalarne och strök 
längs hafsslranden, så alt jag på den korta tiden dock 
fick ett ungefärligt begrepp om vegetationen. Den var 
alldeles lik de öfriga vulkaniska öarnes, men mindre rik 
på ormbunkar; de lägre trakterna hyste en otroligt yppig 
skog af två slags palmer, brödfruktträd, Rhizophora, Ficus, 
Bambusa och Hibiscus tiliaceus; höjderna betäcktes af 
två till tre alnar högt gräs i ogenomträngliga massor, 
men i öfrigt var arlmångfalden ringa och antalet af för 
