ISi 
ställen afbrytas uppstå på cellmembranen olika conflgura- 
tioner, neraligeii spiral- och ringformiga eller porösa, och 
spiralfibrens uppkomst förklaras så, att moleciilerna af den 
aflagrade materien hafva en viss tendens att förenas till 
spiral-linier. — Meyens åsigt, att äfven den primära cell¬ 
membranen skulle vara sammanväfd af spiralfibrer, och att 
dessa löpa pä enahanda sätt i cellerna och kärlen, anses 
vara vederlagd af //. v. Mohl. 
Författarens afsigt med detta sitt arbete är att fram¬ 
ställa åtskilliga häremot afvikande meningar. Huruvida i 
de af honom observerade cellerna den yttre membranen 
är öfverallt sluten och homogen, synes honom ej afgjordt; 
tydligt har han iakttagit, att de secundära membrauerna äro 
sammanväfda af i olika rigtning utlöpande och hvarandra 
korsande fibrer, såsom en linneväfnad; och han tror att 
en yttre skifvas fribiller öfvergå i en inre, att skiljväg- 
garne mellan cellerna äro bildade af dessa fibrer. Man får 
således ej anse cellerna utan fibrillerna såsom elementar— 
organer; dessa fibriller äro solida, än enkla, än samman¬ 
satta såsom ett hopsnodt tag. De låta sig sällan skiljas 
genom yttre våld; ofta har han iakttagit flere fibriller för¬ 
enade genom en ännu finare hud och liknande veck i en 
ytterst fin membran. De finare tyckas framgå liksom ut¬ 
redda ur de sammansatta; han anser knappast att en 
egentligen s. k. membran, alldeles sluten, förenande fi¬ 
brillerna, finnes i de secundära lagren, ej heller har han 
sett någon primär membran utantill omgifva de secundära 
lagren; dock vågar han ej neka närvaron af någon viss 
gelatina, som täcker och lägger sig emellan fibrillerna. 
Huruvida dessa, på endast få observerade växter 
stödda, åsigter äro tillämpliga pä andra växters celler, 
lemnar förf. åt andra att afgöra. Men med samma rätt^ 
som H. V. Mohl på iakttagelsen af Conferva glomerata grun¬ 
dat sin allmänna theori om cellernas struetur, förökning 
och delning, "anser sig ock förf. berättigad att upphöja 
de på Conferva Melagonium stödda rönen till allmän¬ 
giltiga. Dess , celler äro nemligen särdeles stora och fasta, 
och kunna med lätthet dissekeras härs och tvärs. Genom _ 
dylikt antagande kunna äfven flera phenomener, t. ex. enVlt^/^r 
dosmosen, skiljeväggarnes uppkomst mellan de deladei^el- ^ 
w ^ _■!—,2 ^ I 
