168 
att man icke utan stor tvekan kan låta dem gälla fÖr — 
hvad de nu anses vara — väl skilda arter. 
II. Novttier och nya växtlokaler för den Öländska .Flor an. 
Mentha silvestris L. har jag funnit i strömmen söder 
om Gärdslösa kyrka. 
Mentha gentilis L. Fr. växer mycket vacker vid Björn- 
hofda i Thorslunda socken. 
Anemone silvestris L. Växer vid Borgholm, nedan- 
före landtborgen, V 4 mil söder om ruinen, vid en liten 
ensam stående koja. 
Cerastium strigosum Fr. växer vid Runsten.. 
Potentilla. Ju mera svårbeslämdt och inveckladt 
ett slägle är, ju nöjsammare är det att studera detsamma. 
Ibland sådana intager detta genus en utmärkt plats, ty 
det är ännu långt ifrån utredt. Man kan möjligtvis icke 
tro detta innan man studerat det t. ex. på Oland, der 
synnerligen P. collina-gruppen är så ytterligt krånglig; 
men då man der insamlat en hop exemplar, så skall man 
finna huru svårt och ofta omöjligt det är att få de i våra 
floror gifna diagnoserna att slå in pä växterna. Såsom 
bevis härpå vill jag framställa ett exempel. 
Potentilla argentea var. sordida Fr. Nov. pag. 164 
(= P. collina var. sordida Fr. Sum. Veg. p. 170; P. 
sordida — adscendens Mant. 3. p. 43). Af denna har 
jag tagit sköna ex. i Gräsgärds socken. Hartman anser 
alt den är samma som hans P. argentea ^ virescens, men 
det är den icke, ty den är alldeles icke »bar och grön¬ 
grå», utan, såsom Prof. Fries 11. cc. beskrifver den, »fo¬ 
liis subtus villosis canescentibus». Den är mycket grenig 
och utbredd, rotbladen klufna ända till skaftens spets i 
3—8 flikar, vanligen 7. Småbladen rundadt vigglika, 
djupt sågade, yttersta tanden icke utdragen eller längre än 
de båda sidotänderna, bladkanterna tillhakavikna. Stjelk- 
bladen variera 3—3-fingrade. Fröna (?) äro mycket 
skrynkliga. 
Troligen föres den rättast, såsom Fries gjorde i Nov. 
till P. argentea såsom eri öfvergångsform till collina, hvil¬ 
ket den fullkomligt synes vara. De invikna bladkanterna, 
de mera raka fruktskaften (?) och de skrynkliga fröna (?) 
