170 
varietet har mycket tycke af G. stenopetala, men tillhör 
dock minima genom sina grenade blomskaft. Tagen på 
Ö1 and i Resmo, ej långt från prestgärden den 7 Maj 
1850. 
Anm. Frän Hr Ankarcrona har jag erhållit inånga 
ex. af Gagea pratensis (Pers.?) Koch.? tagna i Blekinge 
vid Lyckeby slolt den 19 Maj d. å. Denna växt tyckes 
lika litet och lika mycket kunna förenas med G. lutea, 
som med G. stenopetala. Den står alldeles midt emellan 
dem båda. Blad, habitus, kronblad (hflånga, trubbiga, 
bredare, — ej lancetllika, spetsiga) o. s. v. tillhöra. G. 
lutea; men de 2—5 horizontalt utstående rotlökarne äro 
af G. stenopetala. Den är alltid mycket större än denna 
sednare och vanligen större än den förra. Några ex. frän 
Lyckeby äro 8 tum höga med 15 tum långt rotblad, ne¬ 
dre skärmbladet 11 millimetrer bredt och blomflocken 6- 
blommig (vanligen 5—4-blommig). Skärmbladen äro i 
kanterna mycket ludna eller ulliga, 
^Triticum caninum Schreb. Tagen i Tvela äng den 
11 Juni 1851. 
Anm, I Hr Anderssons »Plantæ Scand.» fasc. 2:dus 
p. -43 står att blott en form af Poa alpina finns på Öland, 
nemligen forma australis And. eller Poa alp. y) collina 
Wbg, (»caule vix digitale» &c.); men på Ahckleby berg 
och vid Resmo växer Poa alpina L. hiifvudformen (15— 
15 tum hög) alldeles likadan som jag eger den från Hel- 
singeland och från Lappmarkerna. 
Eiitteratur-öfvePisig^ t. 
JFlore de Wt'isnce ^ oii descB'iptioii des plantes qiii 
croissent iiatnrelleineiit en JFrance et en Corse ^ 
par iWT. Prenter et Godron, Torne deuxieme» 
Paris 1850—1852. 
Red an 1850 anmältes i denna tidskrift första delen 
af ofvannämnde arbete. Då sedermera äfven den andra 
blifvit fulländad, vilja vi än ytterligare rigta uppmärksam¬ 
heten på detta arbete, som tvifvelsutan är ett af de vig¬ 
tigaste, som på sednare tider utkommit inom den de- 
