173 
hela Stirps Oreadis. Deremot bar denna högst för¬ 
änderliga grupp blifvit riktad med måhända allt för 
många nya. Åtminstone synas flera af dem hvila på 
något svaga och föränderliga karakterer. Af Accipi¬ 
trina saknas äfven några hos oss allmännare arter, 
’ t. ex. rigidum och gothicum. H. vulgatura upptages 
under Lamarcks namn IL silvaticum, och H. alpinum 
återföres till Aurelia. H. paludosum hänföres till 
det emellan Crepis och Hieracium inskjutna slägtet 
Soyeria. 
Labiatæ äro bearbetade af Godron och innehålla mer än 
140 arter. Mentha behandlas enligt Prof. Fries åsig- 
ter. Lamium confertum kallas L. hybridum och föres 
till en annan afdelning af slägtet, än L. purpureum. 
L. intermedium saknas. Stachys ambigua Sm. upp¬ 
tages efter Schiede såsom hybrid af S. palustris och 
silvatica. Ajugæ benämnas i Linnéansk mening. Ajuga 
alpina L. (?) eller sarmentosa (Fr.), en af vår floras 
största prydnader, saknas. Bland Plumbagineæ finna 
vi deremot den icke mindre prydliga Statice Bahu-^ 
siensis hafva flyktat nog långt utom fädernebygden. 
C. J. L. 
IStrödda UiideFrätleli§er: 
Xagoi om Ejycopodiernas ufveclklitigsiiistoria» 
Då Lycopodiernas utvecklingshistoria är ett ämne, 
som ännu till någon ej ringa del är ett temligen outredt, 
hufvudsakligen till följe deraf att det så sällan lyckas 
bringa dessa små växter till groning ur sina sporer, torde 
det intressera de Bot. Notisernas läsare att erfara, att Hr 
Biskop Agardh iakttagit de särskilda ulvecklingsmomen- 
terna af groende Lycopodium dentatum. Sedan Bischoff 
i sina »kryptogamische Gew^ächsen. 2:e Lie f.Niirnberg 1828» 
meddelat hvad han sjelf och åtskilliga botanister före 
honom om förloppet härvid hade sig bekant, och Spring 
i Briisselmemoirerna hufvudsakligen lemnat en större fram* 
ställning af slägtets'systematiska förhållanden, samt dertill 
fogat åtskilliga morphologiska anteckningar, samt slutligen 
