16 
100:lal blandade om hvarandra aldrig sammanflyta. Detta för¬ 
klarar, hvarförc jag i Nov .Fl. Succ. uptog dem som varieteter, 
Qcb då jag i Nov. Mant. III. särskildt framstälde dem uttrycke- 
//g-é»» reser'verade mig mot förmodan, att jag derigenom åter¬ 
kallade den förra bestämningen. Att inse huru arterne i natu¬ 
ren verkligen förhålla sig, är något vida vigtigare än all fram- 
ställningens form. Att Hosa coUina varierar med enkelt, dub¬ 
belt och trefalt sågade blad hafva vi ofta sett och anmärkes 
iitlryckeligen af K och sjclf. Att Jacquin afbildat den med 
enkelt sågade blad är en ren tillfällighet. 
.31. Sedan nu K och bestyrkt vår upgift, att i?, tomento^ 
sa Suee. eller i?, villosa L. icke är hans, torde väl den saken 
få anses afgjord. Rosa iomentosa Koch och Nov. Mant. Ill 
kan med den icke jemföras men möjligen hörer,den i H.N. VI. 
gifna /i. collina^ såsom jag derstädes ock upgifver, till denna. 
' 32. Potentilla sordida a. Fr. är P. collina Koch! Syn. 
/., P. sord. b. Nov. 3iant. är P. Giinthcri Koch! Syn. I. 
Den förra är artens hufvudform, ty minst 100 exemplar af den 
förekomma emot 1' af Giintheri, som upkommer på odlad jord. 
Hufvudformen är enkel, saknar central blad-rosett, sljelkarne 
äro upsligande eller uprätta, bladens kant inrullad o. s. v.; äf- 
ven P. argenlea får på fuktiga odlade ställen ytterst greniga 
nedliggande stjelkar kring en central bladlufva, platta blad 
o. s. V. Sc Horb. N.' VII. och Nov. Mant., III. P, collina 
Lehm.I är en af Koch icke närmare känd vext. 
33. . Till de utmärklasle och säkraste i sednare åren i 
Sverge och samtidigt af Koch urskilde arter räknar jag Tha- 
licirum ininus^ Th, Koch ii och Th. flexuosum; en enda kar- 
pell är tillräckelig att skilja dem och vextsätt (aphyllopodisk 
och phyllopodisk stjelk), blomningstid m. m.. bestyrker deras 
skillnad. Men med ofullständiga exemplar i Herbarier har man 
svårt att reda sig, i fall man förut ej känner dem. Alla tre 
finnas sedan långliga tider odlade här i Upsala, der det är lätt 
laga verklig notis om dem. — Har man blott en gång fått 
syn på hvar stipellerne äro att söka, finner man dem sedan 
ganska lätt. 
