131 
blomhufvud 6—8 blommig!. — å. minor: 4—6 lum hög, 
2—5 blommig ; i öfrigt som foreg. — r. Djurgården. *) 
— obesa. , pr. L. Ib. Planleringshagen^ Lindön öppnare 
sl, — 5—7 tum; mörkgrön, upräU, något slyf,, slarkl 
-glaucesGont med jemnbredl-Ianceltlikt flikade blad: 
blommorno näslan större, klasen 8—10 blomniig. 
184. Chelidonium majus. — f. J. gr. (1.) 
Fam. 25. NymphæacecB (2 Sp.) 
185. Nf/phar luteum. — f. W. dj. r. 
186. Nymphæa alba. — f. AV. dj. 
Fain. 26. Ranunculaceæ (19 Sp. 4 ab. 6 var.) 
187. /Ic/rF« spieala. — p. L. 1. 
188. Thalicirum flavum. — pf. «. vulgaris — F. ä — 5. jria- 
jor (3—4 fol) L. I. 
189. simplex — r. F. ä. 
190. Delphinium Consolida — pf. J. å. 
191. RuisaliUa vulgaris. — p. F. b. 
192. Hepatica Iriloba. DC. — p. L. 1. 
193. Anemone nemorosa. — a. — f. —rosea **) (hlorar. från 
början röda), p. L. lb. (B. ö.st.) o. s. v. 
194. Ficaria ranunciiloides. — p. L. 1. 
195. Ranunculns Linguä. — p. AV. sl. — Kärrslränderne vid 
Hvilön och Malmön. • ' 
196. flammula — vulgaris u. anguslifolia fl. F. v.sl. — b. 
latifolia f. B. v.st. cC:c. Blommor större; Stjelk mer el. 
mindre upstigande; blad sågtandade, hos a. omk. t. 
b. n. 1 tum breda. 
♦) h torde kanhända vara individuel; vextplatsen är något olika, då ' 
den förekommer uti en omgifning af barrträd. 
**) Ater här måste ytterligheterne läggas till grund; en form är alh 
deles hvitblommig; en endast utanpå rödaktig (denna blifver ofta 
af ålder tielt rÖd!); en på båda sidor mer eller mindre rosen¬ 
röd. Lokalerne synas lika, dock den sista bäst i lundar. Alla 
3:ne ^exa uti olika grupper, hvilket antyder rotens individ, olik¬ 
het; om fröen frambringa lika form har jag ej försökt, hvilket 
dock ej är att förmoda,. 
