156 
I 
sUmdoii) (fraiiiål) lulamJe, sällan nående mer än 1 quarlers höjd, 
mindre piirpurfärgad ; trind eller kanlig och 2-sidigl hårig som 
foreg. Bladeu tjockare, opaka; de nedre motsatta, genom del 
mäslan vingade bladskaftet något spadlika, helbräddade; de mel- 
iersta molsalla, aflångt ellipliska, Irubhiga, omärkligt biigllan- 
dade ; de ofre skiftevisa, aflånga, oskaflade, åt båda ändar spetsa¬ 
de, bngttandade. Blornskafi 2—8 i de ofre bladvecken, korla, 
lillbakaböjda, runda, med knappi utslående hår (stundom ludd) 
tätt beströdda. Foderfiikarne afiånga, trubbigare än föreg. 
oftast glatta, mindre färgade. Kronblad allra oftast hvila. 
Miirkel kliibblikl. Fruklämne mer lilllrvckt hårigt. Frö¬ 
kapsel upböjd, många gånger längre än skaftet, glatt. Frön 
lancettlika, rner tydligt plattade och prickiga, samt på ena si¬ 
dan kölade, och ej så spetsade och mörka som föregåendes. 
.3. Epilobium lineare Miihlenb., Fr. Mani. III. p. 185: Ep. 
caule e radice repenle stolones foliis rosulafis termi¬ 
natos e terra emittente, erecto, inferne subangulalo superne 
tereti, nndique puherulo^ florifero apice nutante; foliis 
sessilibus, sparsis,, linearibus^ (irnis ellipticis, oppositis), 
oblusis, integerrimis v. remole-dcnlieulalis, glaberrimis; 
petalis unicoloribus, (sæpissime) lacteis, minimisy stigmate 
clavato,* emarginato; capsulis pube tenuissima conspersis 
"glabrescentibus, demum rubescentibus erectisque! 
Syn. Lysimachion sfliquosa anguslifolia minor: Rudbeck cat, 
26. — Ep. foliis linearibus: Linn. Lapp. N:o 149 (quod 
autem hi FI. Suee. cum Kp. palustri N:o 330 conjunxit). 
— Ep. nuläns Smjtt. Supplem. p. 17 exchis. syn. FI. 
Dan. (quæ, sec. Fries in Bot. Not. 1844 p. 14, forma quae¬ 
dam est Ep. origantfolii, mihi autem E. alpino propius 
accedere videtur). — Ep. nutans Fr. Mant. II. p. 22. 
— Ep. nutans Lindbl.J. c. — Ep. 'nutans Zetterstedt 
in "W ikström : Bot. Arsberatt . 1838* p. 584. syn. alla¬ 
tis etiam exclusis. — Herb. ISorm, Ji. 
Obs. Del af de fleste författare begagnade namnet Ff. nutans 
tillägges bättre, såsom redan Prof. Fries I. c. yrkal, en 
hel afdelning af delta slägte, emedan det blott åstadkom¬ 
mer oreda då man äflas all dermed utmärka en viss art. 
Sådana kollektiva benämningar äro: Fjp. palustre lap- 
ponieum Wbg. Lapp. p. 95, Fjp. palustre /9. albescens 
Wbg. Suee. p. 244 (möjligen också Ff. pal. /9. Wbg. 
Ups. p. 126), och Ep. palustre y. fiutans Hn. Skand. I. 
c. innefattande både Ep. lineare och en smalbladig, Ijus- 
blommig, men mycket afvikande form af Ep. palustre.^ 
hvilken förekommer neråt landet, och ymnigt nog bakom 
Linnés Hammarby nära Upsala. 
Variat, ut ^præcedenles, mapis efe minus. 
