157 
Habilal locis sylvalicis lurfosis ina<Ji(lisquc ad radices alp. 
Walli Lapponiæ Lulensis, Jemliæ IVequens; Dovre, Lom 
Gudbrandsdaliæ. 
Beskr. Vaxer liifvig. Roi n. krypande, med långa, fina, 
bvila rollrådar. S/je/k (utsändande skoll med ofvan jord iip- 
bojd och rosellformigl bladig spels) från finger- lill quarler-hög, 
enkel, vid basen n. rolslående, siiarl rak, blommande i spelsen 
framål lulande, stundom båglikt upböjd, afblommad uprall; de 
nedersta sljelkmellanledcrna kanliga, glalla och ljusare^ de 
mellersla (purpurfargade) och ofversle (grönaktiga) Irinda, of- 
veralli glesL beströdda med ell lilllryckt lunnl ludd, ehuru 
med 2 föga märkbari hårigare linier. B/adeu Irubbiga, opalia", 
glalla, helbräddade eller afiagset och fint bugllandade (med knap¬ 
past mer än .3 små länder i brädden); de nedre mer läll sam¬ 
lade, mölsatla, spadlika, oflasl rodnande, med vinglikl halfl sljelk- 
omfallande och nedlöpande bladskaft; de mellersta mplsalla, 
fullkomligl jemnbreda med Ivärl rundad spets; de ofre slun- 
dom skiflevisa och obetydligt bräddlandade. Blomskaft ned¬ 
böjda,, korla, Irinda, lält och smått hvitludna. Blommorne små; 
foderflikarne aflånga, trubbiga, i brädden pnrpurfärgade, glatta. 
A ronblad af mig alllid sedda hvila, vigglika, iirnupne, Irubbi¬ 
ga, ulan ådror, dubbelt så långa som fodret. 3i(}rke( klubblikl, 
lydligl urnupet. Bruktämne myckel glest beströdi af tilltryckta 
hvila hår. tröknpseln med äfven under loupe knappt inärldi- 
ga hår, glänsande, oftasl rodnande, slutligen nprält. Brön om- 
vändl koniska, längre'Och smalare än föregående, kantigt 2-få- 
rade, omärkligt prickiga. 
Betraktar man^ nu alla dessa inhemska synonymer, så skall 
man finna alt en del förena och en del ålskilja dessa arier. 
Till dé sednare hörde Linné, hvilken, då han i Luleå Lapp- 
marK.s fjelldalar först såg och beskref fjellväxlerne, äfven om 
dessa Bfilobiu hyste alldeles samma åsigler som nutidens nyaste' 
författare, ehuru han sedernun a, skiljd från fjellnaturen, orikligt 
mindes och derföre oriktigt sammanförde i 2:a uplagan af 'Flo¬ 
ra Suecica Ep. origanifolium med Ep. montanum (I. c. N:o 
.329), och Ejp. lineare med palustre. — Wahlenberg stäl¬ 
ler Bjp. origatiifoliurn under Bf. alpinnm och A/>. lineare 
under palustre., ehuru han i Fl. Lapp. (1. c.) yttrar 'nec dubi¬ 
lo quin Ep. paiuslri affinius sil” (E. origanifolium). — Dr 
Har I man har under Ep. <7 //?^/^///« förblandat 1) en pygmeisk 
form af Ep. alpinnm., som kallas a) hinnæanum^ 2) Eji. orir 
ganifolinm, den han orält benämner aVsin i forium., och 3) den 
verkliga Ep. alpinnm., här y. nutans ; S2i{Xii under Bf. palustre 
npförl Ep. lineare (kollektiv) såsom en nulanl varietel. — 
Lindblom, Epilobiernes utmärkte bearbelare, yllrar all Mel 
behöfs knappast mera än en dag i Juli månad göra en exkursion 
på Dovre, för all Iräffia former, om hvilka man sladnar i full- 
